340 
Ved Viste-typen forstaaes den slanke form, der enten kan 
være helt cylindrisk eller noget mere flat, altid med tilspidset skaft- 
parti, formodentlig fæstet til træskaft, hvorom adskillige eksemplarer 
med bekrester og snorombundne partier bærer spor. .Typen kan deles 
i to underavdelinger, en omfattende den store hovedmængde av de 
fundne eksemplarer og karakterisert ved fravær av mothaker, 
fig. 5. 1 ) Den anden underavdeling er forsynet med en enkel avsats 
nedentil, der i visse tilfælde kanske kunde karakteriseres som en 
mothake. Derimot findes aldrig to saadanne, kun en. Fig. 3 og 6. 
I forbindelse hermed bør merkes, at adskillige stykker av denne 
underavdeling har smaa indhak i kanten over avsatsen eller mothaken. 
Hvad angaar furerne kan det anføres at begge underavdelinger som 
regel har to saadanne, kun undtagelsesvis en. 
Som fig. 5 er hovedmængden av de i Skandinavien fundne stykker. 
I Norge kjendes denne underavdeling i samtlige jæderske fund som er 
nævnt. I Sverige er de fleste av de i Skånes torvmyrer fundne styk¬ 
ker av denne typevarietet og likesaa omtrent samtlige danske. I Bal- 
ticum kj endes den endelig fra Brandenburg, Øst- og Vest-Preussen 
og desuten i bostedfundene fra Pernau og Kunda i Estland. Det i 
Polen fundne eksemplar tilhører ogsaa denne typevarietet. Ialt kan 
der være ca. 8 stykker fra hele det nævnte omraade. 
Den anden varietet, fig. 3 og 6, kj endes ogsaa fra Jæren, videre 
i ca. 10 eks. fra Skåne, 6 stkr. fra Danmark og eller kun et eks. 
fra bostedet ved Kunda i Estland. Vi kan med andre ord ikke tænke 
os noget væsensskille mellem de to varieteter av Vistetypen, der er 
kun en liten eiendommelig forskjel i formen, som er av den art at man 
er opmerksom paa den. 
Det er trolig, at den noget stereotype form i virkeligheten skyldes 
at materialet til fremstilling av typen har været nogenlunde det samme 
overalt. Bestemmelser av materialet mangler imidlertid saagodtsom 
over det hele. Hvad der vites er følgende. Om Vistestykkerne paa- 
viste H. Winge, at de for en stor del maatte være gjort av mellem- 
haandsben til bit ær av elg. Om nogen danske stykker, som straks 
skal omtales, fra Kassemose i Nord-Sjælland, mente H. Winge 
videre at kunne uttale, at de var forfærdiget av „kanonben“ (dvs. 
3dje og 4de mellembaands- eller mellemfots-ben sammenvokset) av 
J ) Avbildningerne fig. 5 og 6 skylder jeg hr. museumsdirektør, dr. S ophus 
Miillers velvilje. 
