343 
Fra det østbaltiske omraade eier vi ikke andre daterende fnnd 
end Pernau og Kunda, der begge er uvisse, saavidt jeg forstaar dog 
antagelig begge fra en tidsperiode, der svarer til yngre nordisk sten- 
alder. Typerne er som nævnt de samme som ved hele det øvrige 
nordiske materiale. 
Man vil av disse forhold kunne slutte at benpilen med flintegge 
ikke har gjennemgaat nogen typologisk utvikling fra den ældre sten- 
alders periode til yngre stenalder. Forklaringen herpaa turde for en 
del ligge i selve det anvendte materiale, der har været bestemte 
knokler av dyr av hjorteslegten, i specielle tilfælde altsaa mellem- 
haandsben til elgens bitær. Heri ligger vel aarsaken til den konstant 
tilbakevendende form. 
Betydningen av benpilens forekomst og utbredelse kan ikke nok¬ 
som fremhæves. Den antyder overalt, hvor den forekommer, en 
jægerkultur og der er ikke den ringeste tvil om at de bosteder og de 
omraader, hvor den forekommer, er knyttet sammen ved kulturel for¬ 
bindelse. Der maa m. a. o. være kultursammenhæng mellem den 
danske jægerkultur ved ældste stenalders begyndelse og den jæger¬ 
kultur, der endnu i yngre stenalder fandtes paa Jæren i det sydvest¬ 
lige Norge. Man kunde her tænke paa en hypotetisk forklaring av 
disse forhold i den retning, at denne jægerkultur i Danmark veg tid¬ 
ligere for akerbrukets fremrykning end den gjorde i det sydvestlige 
Norge. I alle tilfælde har denne pileform den største betydning for 
utforskningen av den ældste beboelse i Norden og dette vil berettige 
den store plads omtalen av den her har optat. 
■* 
Av angler eller fiskekroker av ben fandtes ved aarets under¬ 
søkelse flere stykker; de fleste av samme former som de før beskrevne, 
slanke stykker uten mothake i den korte gren. Imidlertid er fundet 
en helt ny form i den fig. 7 fremstillede fragmentariske angel. Fi¬ 
guren viser den korte gren og noget av hovedstykket av en flat ben- 
angel gjennem hvis knøe er boret et regelmæssig hul. Hvortil dette 
har tjent synes meget vanskelig at bestemme. Elf ter det hittil kj endte 
materiale baade fra Norge, Sverige, Danmark og det østbaltiske om¬ 
raade er dette stykke ganske enestaaende i form. Om hullet skulde 
ha nogen forbindelse med den metode til forarbeidelse av angler som 
G. S a r a u w har formodet blev anvendt i stenalderen kan ikke av- 
