349 
Larver av aal og havaal. De senere aars undersøkelser har i 
væsentlig grad øket vor kundskap om aalens biologi. Den italienske 
forsker Grassi viste for vel ti aar siden at aalens larvestadium er en 
liten baandformet fisk, som har været beskrevet under navnet Lep- 
tocephalus br evirostris. Dr. Johs. Schmidt fandt under 
det danske undersøkelsesfartøi „Thor“ s togter, at den nord- og vest- 
europæiske aal har sin gyteplads utenfor Europas vestkyst, hvor 
våndet i 1000 meters dyp har en temperatur av over ca. 7° (se nærmere 
Knut Dahl: Vor kundskap om aalens forplantning og vandringer. 
Naturen 1909, p. 20). Der hviler dog endnu meget gaatefuldt over 
aalens liv. Vi vet saaledes endnu ikke om aalen, naar den kommer 
til vor kyst, er i larvestadiet eller om den først kommer, naar den er 
omdannet til glasaai. Et fund av en delvis forvandlet aallarve uten- 
for Bergen er derfor av stor interesse, idet dette fund synes at tyde 
paa, at i det mindste en del aal først forvandles fra leptocephal til 
glasaal paa dypet utenfor kysten. 
Aallarven blev funden av bestyrer av Bergens biologiske station, 
Helland-Hansen, 2den oktober 1907, en mil vest av Solsvik, i et 
yngeltrawltræk paa 200 meters dyp. Larven, som nu opbevares i 
Bergens museum, har en totallængde av 67.5 mm., legemshøide 10' mm., 
hodets længde 6 mm. Tænder kunde ikke paavises. Heller ikke 
fandt jeg spor av pigmentering. Det maa dog bemerkes, at larven 
hadde været opbevaret i vel to aar i formolalkohol, da jeg fik den til 
undersøkelse. Som allerede nævnt er den delvis forvandlet (3dje 
stadium). 
Om høsten sætter fra Atlanterhavet ind under den norske kyst 
strømme, hvis vand har en forholdsvis høi temperatur og stor salt- 
gehalt. Til disse varme Atlanterhavsstrømme er knyttet en del 
karakteristiske pelagiske organismer, hvis utbredelse derfor samtidig 
viser havstrømmenes utbredelse. En av de mest karakteristiske av 
disse pelagiske organismer er vor almindelige salpe (Salpa fusiformis). 
Di*. Johs. Schmidt fandt under „Tlior“s togter, at i mai maaned har 
denne salpe sin nord- og østgrænse vest av Hebriderne. I juli finder 
vi nordgrænsen noget nordenfor Færøerne og østgrænsen træffes om¬ 
trent midt mellem Shetlandsøerne og den norske kyst. I august er 
nordgrænsen flyttet yderligere mot nord og østgrænsen træffes like 
under Norges vestkyst. Samtidig har salpen trængt sig et stykke 
sydover ind i Nordsjøen. I september er Salpa fusiformis 
yclerst almindelig i alle Vestlandets f jorde. 
Atlanterhavsstrømmene er ikke alene en bærer av forskjellige 
lavere pelagiske organismer. De bringer op til vor kyst ogsaa fiske¬ 
larver, saaledes yngelen av sølvtorsken, Gadiculus argenteus. 
Det er likeledes uten tvil disse strømme, som har ført den her omtalte 
aallarve opunder Bergenskysten. Den synes at ha hat en lignende 
vandring som Salpa fusiformis. I juli maaned har nemlig den 
skotske undersøkelsesskib „Goldseeker“ fundet en leptocephal i første 
stadium nord for Skotland og i de første dage av oktober er altsaa en 
larve i tredje stadium tat like under vor vestkyst. 
Aallarven toges paa 200 meters dyp. Desværre har vi et meget 
