Ønskekvistprobiemet. 
Av grev Carl Klinckowstroem, Mimchen. 
(Ang. literaturhenvisninger se nain „Bibliographie der Wiinschelrute“, der i den 
nærmeste fremtid utkommer paa Georg Miiller’s forlag (Joseph-platz 7), Mimchen). 
Nylig er ønskekvisten, som følge av Miinchenerlægen dr. Ed. 
Aigners forsøk, igjen blit meget aktuel. Allesteds vaagner interes¬ 
sen for dette gaadefulde fænomen, og den fra Munchen utgaaende 
vækkelse har mere end nogensinde — i ordets sande forstand — sat 
kvisten i bevægelse. Om den gamle tvegaffel end ikke fuldstændig 
har mistet sin hemmelighetsfulde karakter, saa er den dog paa den 
bedste vei dertil. Gaaden er vistnok endnu ikke løst, men veien, 
som maa og vil føre til en tilfredsstillende forklaring, ligger i det 
store og hele tat klar. Alene paa matematisk-fysikalsk 
grnndlag kan man vente gode resultater. 
Bruken av ønskekvisten til opsporing av metaller og under jorden 
flytende vand er meget gammel. Om end kjendskapet til den ikke 
med bestemthet kan følges helt ind i oldtiden, saa har dog ialfald 
Jakob Grimm allerede i den tidlige middelalder gjort opmerksom paa 
den. Det femtende aarhundredes bjergfolk betjente sig paa mange 
maater av den. Ved søkningen efter kilder synes den først senere at 
være blit anvendt. 
Fra denne tid stammer ogsaa allerede de første forsøk paa at for¬ 
klare fænomenet. Selvfølgelig var disse „forklaringer“ født av tidens 
aand og har altsaa udelukkende kulturhistorisk interesse. Man fablet 
om „sympati“ mellem hasseltræet, der fortrinsvis tjente til frem¬ 
stilling av ønskekvisten, og visse metaller. Denne sympati var 
enten forhaanden, naar den busk, fra hvilken kvisten stammet, stod 
paa et metalleie, eller den blev frembragt ved dertil egnede ceremonier 
og trylleformularer. Mere avholdt var den overnaturlige forklarings- 
maate, som ogsaa kom kirken beleiligere og fornemmelig blev utbredt 
av dens tjenere. Endnu ved slutningen av det syttende aarhundrede 
Naturen 1910. 
22 
