363 
Dette er ønskekvistforskningens nuværende stilling. Gaaden er 
endnu altid uløst, og vi kan intet bedre gjøre, end upaavirket av 
teoremer og herskende fordomme, at arbeide videre derpaa og hjælpe 
til at forøke iagttagelsesmaterialet. Det gjælder først og fremst at 
fortsætte forsøkene i uavbrutt rækkefølge, og ved fordomsfrie eksperi¬ 
menter med den moderne naturforskers redskap at avklæde trylle- 
kvisten dens mystiske nimbus. Kun en ubøielig og utrættelig stati- 
stik kan her befordre os videre. 
Efter „Westermanns Monatshefte, februar 1910, ved Kitty Thomsen. 
To træstammespecialister blandt smaafuglene. 
Av 0. J. Lie-Pettersen. 
I. 
Spetmeisen (Bitta europæa). 
Sommeren er tilende; alle de tusender av smaa sommergjæster, 
som frydet vort øie og vort øre med sit muntre liv og sine herlige 
sange, er draget bort, langt imot syd, hvor sommeren er stedsevarende, 
og hvor der derfor er mat, varme og lys nok for de zarte smaa sangere. 
Kun trostene og stærene er endnu ikke reist; ti endnu hænger en og 
anden dusk av rognens blodrøde frugter igjen mellem høstens brogede 
løvrester, og endnu er der regnorme og snegle at finde mellem de raad- 
nende bladdynger. Men snart vil næringen slippe op ogsaa for dem, 
naar vinterens kjølige pust stryker henover de grisne trækroner og 
drysser de sidste falmede rester utover den stivnede jord, og regnorme 
og snegle har søkt ned i sine kjølige huler for at sove sin lange vinter- 
søvn. Da drager ogsaa de store troste- og stæreflokker. I store bru¬ 
sende tog ser vi dem stevne mot syd, og vi føler, at der blir tomt 
efter dem i skogene, som efter et lystigt selskap av muntre kjære 
gjæster, som vi gjerne ønsket at beholde endnu en tid, fordi der fulgte 
saa megen glæde og saa meget liv med dem. 
Men naar susen av de bortdragende skarers vingeslag er død hen 
og den første fornemmelse av tomhet og forlathet er veget bort, vil vi 
