25 
Selv i de faa Aar, som ere henrundne siden vort Mode 
i Christiania, have vi svære Tab at beklage. Iler vil jeg 
ikkun nævne Agardh, Ordfører i vort forste Mode i Göteborg, 
hvis begeistrede Ord i hiin stiftende Forsamling ikke lidet 
bidrog til vort Selskabs senere Udvikling, og Anders Retzius, 
som med utrættelig Iver og Aandslriskhed har fremmet vore 
store Opgaver, og som vel ikke deeltog i det stiftende 
Møde, men senere aldrig savnedes, hvor vi vare samlede. 
Deres videnskabelige Fortienester have allerede fundet andre 
mere berettigede Tolke, men her ville vi bringe dem vor 
taknemmelige Anerkiendelse af det, de have giort for vor 
Forening og vor Opgave. 
Hvori bestod da denne vor Opgave, og hvorledes have 
vi løst den? Vi vilde med forenede Kræfter fremme vore 
Videnskaber, vi vilde vise, at den Sprogforskiellighed, der i 
Tidernes Løb havde udviklet sig i Grenene af een stor 
Stamme, ingen Hindring var for en fælles Stræben efter 
Kundskab og Sandhed , vi vilde søge at danne en stor 
naturvidenskabelig-medicinsk Literatur, der baade ved sit 
Indhold og sit Omfang kunde stille Skandinaverne ved 
Siden af Europas store Culturfolkestammer. 
Jeg tør sige, at vor Anskuelse, der aldrig bar villet 
erkiende nogen væsentlig Vanskelighed i denne ringe Sprog¬ 
forskiellighed, ved Erfaringen glimrende er godtgiort. Vi 
have brudt Banen , og talrige Forsamlinger, med andre 
videnskabelige og sociale Opgaver, have fulgt os og ned¬ 
brudt den gamle Fordom. 
Vi have i vore Forsamlinger giort Rede for vor viden¬ 
skabelige Flid og Virksomhed i de mellemliggende Aar. Yi 
have ved videnskabeligt Samliv fattet nye Ideer og prøvet 
dem, vi have i den giensidige Interesse for vore Arbeider 
fundet Opmuntring og Styrke til nye Anstrængelser, og mangt 
