30 
16de Region, den antarktiske. Ifølge een Iagt¬ 
tagelse 28,565 p. m. Salt. 
Tage vi nn Middeltallet af Middeltallene af det atlantiske 
Havs 5 Regioner (1ste, 2den, 3die, 10de og Ilte Region) 
mellem Sydspidsen af Grønland og Sydspidsen af Amerika, 
finde vi det hele Atlanterhavs Middelsaltmængde = 35,776 
p. m., medens Havet mellem Afrika og Ostindien kun har 
33,850 p. m., Havet mellem de ostindiske og aleutiske Øer 
33,569 p. m., og det store Hav mellem de alentiske Øer og 
Selskabsøerne kim 35,219 p. m. Salt. Atlanterhavet er alt- 
saa den saltrigeste Deel af Verdenshavet, selv Middelhavet 
ikke undtaget, der med en Middelsaltstyrke (efter mine For¬ 
søg) af 34,826 p. m. holder sig betydeligt under Atlantér- 
havets Saltstyrke (35,776 p. m.). Herved har jeg imidlertid 
dog det at bemærke, at mine Iagttagelser over Middelhavets 
Saltstyrke ere mangelfulde, og Iagttagelsernes Antal (3) er 
for ringe til at give et nogenlunde paalideligt Middeltal. 
Jeg haaber meget snart at sættes istand til at udfyldé disse 
Mangler og tillige at kunne tilføie sammenlignende Iagt¬ 
tagelser over Saltstyrken i Dybden og paa Overfladen i dette 
Hav, hvis Over- og Understrømme allertidligst have været 
iagttagne. 
Da Landjorden stadigen tilfører Ferskvand til Havet, har 
man al Grund til at vente, at Vandet i Fiordene og ved 
Kysterne vil være mindre saltholdigt end paa det høie Hav, 
en Forudsætning, som fuldstændigen stadfæstes ved Erfaringen. 
Men hvis vi nu prøve paa at udstrække denne Erfaring med 
de deraf dragne Slutninger ogsaa til større Afdelinger af 
Havet, saa komme vi til Feilslutninger. Fra et mere om¬ 
fattende Standpunkt er nemlig Atlanterhavet en Fiord eller 
et Sund; naar vi sammenligne det med det saakaldte stille 
Hav, er dets Vandmasse kun ringe i Sammenligning med 
