39 
fra Bunden og fra Overfladen af Havnestrømmens Vand 
undersøgt, og disse Forsøg, der fortsattes i 7 Uger, fra 3die 
Marts til 21de April 1852, gave følgende Resultater: 
Tunnelvandet gav en Middelsaltholdighed af . . 18,315 p. m. 
Bundstrømmen af Havnen.17,546 
Overfladen af Havnestrømmen.15,845 
Østersøens Fiorde vise et lignende Forhold. Ved Kieler- 
fiord har jeg engang iagttaget om Vinteren, da Havnen en 
lang Tid havde været dækket med en lisskorpe, at det Vand, 
som blev optaget fra Overfladen igiennem et i Isen hugget 
Hul, næsten slet intet Salt indeholdt; den lille Flod Swen- 
tines Ferskvand havde, da lisdækket forhindrede Bølgeslaget, 
saagodtsom fuldstændigt udvasket det salte Vand. Fra den 
finske Bugt har jeg 2 hertil hørende Iagttagelser; Vandet fra 
Overfladen, taget imellem Nervø og Seskield, havde 3,552 p. 
m. Salt, medens det fra en Dybde af 180 Fod havde 4,921. 
Disse Prøver bleve optagne den 4de Juli. 2 andre Prøver, 
optagne den 4de Mai, ^ Miil V. for Kronstadt, viste det om¬ 
vendte Forhold. Overfladevandet viste 0,738 p. m. Salt, 
medens Vand fra 30 Fods Dybde viste 0,597, altsaa mindre 
Salt end Overfladens Vand. Her var det sandsynligviis det 
paa denne Aarstid endnu meget kolde Nevavand, der formedelst 
sin ringere Temperatur og deraf flydende større Vægtfylde 
var sunket tilbunds. 
Saaledes er Forholdet med de dobbelte Strømme i de 
Dele af Søen, som kun staae i Forbindelse med Verdens¬ 
havet ved snevre Mundinger. Vi skulle nu betragte Forholdet 
i Atlanterhavet og dets nordlige Grene. Dr. Rink har op¬ 
taget en Prøve i Baflinsbugten, noget V. for Discoøen, som 
indeholdt 33,594 p. m. Salt, og paa samme Sted fra en 
Dybde af 420 Fod med en Saltstyrke af 33,607 p. m. Salt¬ 
styrken var altsaa her den samme. Capitain Gram optog en 
