47 
kun varierer meget lidt; men det bliver ligesaa sikkert, at 
der virkelig finder en Forskiel Sted paa forskiellige Steder 
af Verdenshavet, og at Forskielligheden bevirkes ved den 
modstræbende Indflydelse, som deels Landjordens Udvask¬ 
ning, deels Planternes og Dyrenes Evne til at udskille og 
uopløseliggiøre visse Stoffer, udøve. Dette træder tydeligst 
frem, naar vi sammenligne Kalkens og Svovlsyrens Mængde¬ 
forhold i de dybt i Fastlandet indskærende Fiorde. Be¬ 
tragte vi da først Østersøen, Kattegattet, Sundet og Ver¬ 
denshavet. 
I Kronstadts Coffardihavn, hvor der kun er lidt over 
£ p. m. Salt, er Forholdet imellem Kalk og Chlor som 
7,48 : 100; i den indre Deel af den finske Bugt som 5,81; 
i Indløbet til den finske Bugt som 3,78; i Hammerstrømmen 
som 3,09; ved Kiøbenhavn som 3,28; ved Kulien som 3,13; 
ved Anholt som 3,10; i det Hele i Østersøen som 3,99 og 
i Kattegattet og Sundet som 3,29; i Nordsøen, 11 Miil V. 
for Hanstholms Fyr, som 3,19 og i Verdenshavet som 
2,95:100 Chlor. Det er altsaa klart her, at Vandet fra 
Landjorden leverer en overveiende Mængde Kalk til Havet, 
som der tildeels udskilles igien til de kalkafsondrende Dyr. 
Det samme Forhold viser sig ved Svovlsyren. I Kronstadts 
Coffardihavn er Forholdet som 14,97 : 100 Chlor, i den finske 
Bugt mellem Hogland og lille Tysters som 13,31, i Indløbet 
til den finske Bugt som 12,23, i Hammerstrømmen som 12,60, 
ved Kiøbenhavn som 12,57, ved Kulien som 12,46, ved 
Anholt som 12,09, i Nordsøen, 11 Miil V. for Hanstholms Fyr, 
som 12,09 og i Verdenshavet som 11,91. Denne Svovlsyre 
tiltrækkes som bekiendt af Tangarterne og giøres derved 
tildeels uopløselig i Vandet. 
Der staaer nu kun tilbage at vise Sammenhængen eller 
rettere sagt Forholdet imellem Chlormængden og den hele 
