51 
maa det da være at gaae fremad paa denne Vei, ja vi have 
endog den Pligt at giøre det, da vi aldrig kunne tænke os, 
at en Almagt vil forbyde Anvendelsen af de Evner, den selv 
har givet os. Det er i sin Orden, at dette Studium, saavidt 
skee kan, bliver omfattet af Physiologien, for at det ikke, 
som en engelsk Naturforsker har udtrykt sig, i det Væsent¬ 
lige skal tilhøre uvidenskabelige Personer og tildeels Charlataner. 
Kan Aanden virke uafhængigt af Materien? Et meget ofte 
gientaget Spørgsmaal. Mange ville svare Ja; men lad os 
ikke skuffe os. Der gives vistnok en Aand i Naturen, og 
en af Danmarks første Naturforskere har skiønt nok udtalt 
sig herom. Og dog er Tankernes, Ideernes, Indbildningens 
og Phantasiens Verden, stor og vidtsvævende som den er, 
bunden til Hiernens Materie *) og til den os usynlige Be¬ 
vægelse i samme; og naar der tales om at løse Aanden fra 
dens materielle Forbindelser, maa dette ei forstaaes for 
strengt. Hiernelivets aandelige Virksomhed kan vel isoleres 
fra det øvrige Nervelivs mangeartede Forbindelse med 
Legemet, og bedst viser dette sig i Drømme; men fra 
Materien selv er Aanden ei derfor løs; thi uden en inden 
visse Grændser ubeskaaren og tilstrækkelig ernæret Hierne¬ 
materie bliver Aanden i os uvirksom. En ganske lille Be¬ 
skadigelse af en enkelt Hiernedeel er nok til at løse For¬ 
bindelsen; med den organisk levende Materie forbliver 
Aanden levende, fra den uorganiske skilles den, og Ideer 
og Phantasier tilhøre ei mere Jordlivet. 
Mennesket og, — vi kunne ei negte det, •— tillige det 
med Nervesystem forsynede Dyr ere begavede med Fornuft, 
Følelse og bestemte Drifter (Instinkter); men Graderne ere 
*) »Nihil est in intellectu, qvod non prius erat in sensu«, sagde 
allerede Aristoteles. 
4 * 
