87 
sjelf, utan först få dem återgifna af en sådan referent som 
Voltaire. Emellertid har dennes på Sicre’s berättelse 
grundade framställning gifvit uppslaget till ryktet, att konungen 
skulle hafva lagt handen på värjfästet, således försökt draga 
värjan; — en uppgift, som bäst vederlägges af hvad Voltaire 
förut berättat, nemligen att konungen var död i samma ögon¬ 
blick lian sårades, men hvilken dock sedermera i lakejen 
Pihlgren s apokryfiska berättelse växte ut till den positiva 
uppgiften, att konungen under dödskampen hade nära till 
hälften utdragit värjan och gripit med högra handen så 
starkt om fästet, att hon icke utan möda kunde derifrån 
skiljas. 
Dessa och dylika rykten föranledde troligen den be- 
sigtning af liket, hvilken företogs den 6 Juli 1746. Af be- 
sigtningsinstrumentet finner man att dervid fungerade en 
Öfverintendant (Hårleman), ett Riksråd (Ekeblad) och en 
llolmarskalk (sedermera Riksrådet von Uöpken). Någon i 
dylika frågor specielt sakkunnig person omtalas ej såsom 
närvarande, och hela undersökningens beskaffenhet i livad 
som rörer den vetenskapliga sidan af saken, visar nogsamt, 
att så ej varit förhållandet. Ifrågavarande besigtning är 
nemligen i mer än ett afseende ytlig och ofullständig, samt, 
efter hvad man vid den sednast företagna undersökningen 
blef i tillfälle iakttaga, uti några punkter bestämdt oriktig. 
Den afsedda utredningen vanns icke heller; — tvertom för¬ 
villades begreppen och resultatet blef sålunda äfven vilse¬ 
ledande. Man inskränkte sig till en blott yttre besigtning 
af skadorna i liufvudets betäckningar utan att öppna dessa 
och undersöka innanför befintliga delar. Härigenom blef 
det ock omöjligt för dåvarande besigtningsmän att granska 
beskaffenheten och utsträckningen af skadorna i liufvud- 
skålsbenen; — och då de, delta oaktadt, yttra, »att kanterna 
