116 
maade ved nye Kiendsgierninger og ved Conferencer med 
Colleger i Paris og Bryssel strax efter Mødet i Christiania 
indledede jeg en fornyet og speciel Discussion i det medi¬ 
cinske Selskab i Christiania, under hvilken jeg giorde 
giældende den Mening, at Navnet »Syphilisation« var 
uadæqvat, og at man heller skulde benævne Methoden 
»curativChankerinoculation«. Efterhaanden som Læren 
om 2 Slags Chankre tydeligere har udviklet sig og ikke 
mindst \ed Dr. Clerc’s Foredrag *) og Oplysninger, er det nu 
ogsaa blevet en meget udbredt Mening, at der ingen virke¬ 
lig Syphilisation existerer, med mindre man vil inoculere 
med Materie af constitutionelle Affectioner, og at Methoden 
saaledes rettere bør kaldes »C han krisa tion« end »Syphi¬ 
lisation«. 
Immunitetsspørgsmaalet er ikke desto mindre vedblevet 
at spille en Rolle hos enkelte Læger, der i den efterhaanden 
optrædende Mangel paa Limodtagelighed for en almindelig 
Inoculation med Lancetspidsen troe at see et Beviis for en 
sand Organismeimmunitet. Paa samme Maade har 
man troet at kunne bevise, at secundære Affectioner ei lode 
sig directe overføre, idet en tlygtig Indførelse paa Lancet¬ 
spidsen ikke slog til. Denne illusoriske Beviismaade giennem 
et ufuldstændigt Experiment er dog nu berøvet sin Betyd¬ 
ning, idet det til Evidens er godtgiort ved Experimenter 
paa ikke-syphilitiske Personer, at secundær Materie eller 
virkelig Syphilis kan overføres, naar man kun sørger for, at 
Materien kommer i saa langvarig og intim Berørelse med 
det organiske Væv, at den med Sikkerhed bliver absorberet. 
*) Under Overbevisningen om, at den simple Chankermaterie alene 
virker localt, og paa Grund af Methodens Beskaffenhed, har Clerc 
benævnt den »Martyrisation avec des chancres mous«. 
