128 
tilforn ere forsøgte og igien forladte, for at vende tilbage til 
Mercur, et Middel, som vistnok endnu staaer lioit og under 
en fremadskridende Kiendskab til Præparater og Anvendelses- 
maade maaskee altid vil beholde den første Plads baade som 
neutraliserende Forgiftningen og i Følge heraf virkende til 
det Maal, at mange Hørn frelses fra den Infection, som 
under Chankerinoculationen synes at være fatal. For om¬ 
trent en Menneskealder siden fik en svensk Læge, hvis 
Navn og ikke mercurielle Cuurmethode er os Alle bekiendt, 
nemlig Dr. Osbeck, en Præmie af Regieringen for Angivelsen 
af sin Methode. behandlingen af Syphilis uden Mercur efter 
Osbecks Methode blev dengang saa almindelig og anseet i 
Sverrig, at de practiske Læger neppe vovede at bruge 
Mercur og turde Intet indberette til Sundhedscollegiet om 
dens Brug, da sammes Præses, Archiater Weigel — hvad 
jeg har hørt af en svensk Collega — ansaae dette Middels 
Brug med Ugunst. Dette varede dog ei meget længe, da 
Curen efterhaanden viste sig utilstrækkelig, saa at man 
endog fortalte , at Osbeck selv senere i Stilhed brugte 
Mercur. — Historien har nu igiennem Aarhundreder allerede 
viist os de samme Undulationer, og Kundskaben herom 
burde være en streng Advarsel mod overdrevne og enthu- 
siastiske Paastande i Faveur af nogen enkelt Methode. For 
min Deel tvivler jeg ikke i nogen Maade om Paalideligheden 
af de fremførte Kiendsgierninger og anerkiender tilfulde alle 
Bestræbelser, til hvilke jeg ogsaa for Syphilisationens Ved¬ 
kommende selv har opmuntret. Men under Ønsket om en 
fri Fxperimentation, den vi nu ogsaa kunne iagttage paa 
flere Hold og nyde det Gode af, den kan medføre, maa det 
paa den anden Side være baade Ret og Pligt at indgaae 
paa en nøiagtig Drøftning af disse Resultaters Værd i human 
og social saavelsom i videnskabelig-therapeutisk Henseende. 
