148 
ere paaviste (de reent dynamiske, nervøse), da der kan reises 
grundet Tvivl om Berettigelsen til at antage deres Existens. 
Fastholde vi den ældre Opfattelsesmaade af Metastasens 
Begreb, skulle vi desuden lægge Mærke til (hvad blandt 
Flere ogsaa Henle har giort), at man ligesom ved en taus 
Overeenskomst udskyder derfra de Tilfælde, hvor Stedskift¬ 
ningen ligefrem hører til de respective Sygdommes Natur. 
Man pleier saaledes ikke at tale om Metastase, naar i en 
rheumatisk Feber Smerte og Svulst skifte Sæde i de ydre 
Dele, eller naar en vandrende Bosen, forladende eet Sted, 
udbreder sig jevnt til andre Steder af Huden; da først 
pleier man at tale om Metastase i de nævnte Tilfælde, naar 
samtidigt med eller kort efter en pludselig Forsvinden af 
Ålfectionerne paa de vanlige Steder indre sygelige Tilstande 
f. Ex. Peri- eller Endocarditis eller Meningitis udvikle sig. 
Det maa iøvrigt indrømmes, at det kan være vanskeligt, 
stundom umuligt, i alle Tilfælde at drage Grændsen nøie 
mellem den Stedskiften, man vilde kalde metastatisk, og den, 
man vilde være tilbøielig til at medregne til Sygdommens 
normale Forløb. 
