173 
1 nära rät vinkel, skulle de sålunda representera den antago¬ 
nism mellan Cardia och Pylorus, hvilken slemhinnans olika 
byggnad i dessa 2 trakter ger tillkänna. Hans hypotheser 
kunna likväl, som Sappey (Traité d’Anatomie descript. T. III. 
p. 107) anmärker, svårligen ännu anses bevisade; han redu¬ 
cerar således muskellagren ock till blott 2. De flesta nu¬ 
tidens anatomer antaga 3 strata , som väl ock är det 
rättaste, och magsäcken kommer således att hafva ett lager 
mer än den öfriga delen af tarmkanalen; detta lager är 
Fibræ obliqvæ, hvilka ock derför böra anses såsom ventrikelns 
egendomliga muskellager. 
Fibræ obliqvæ hafva äfven fått åtskilliga andra namn, 
såsom Fibres ä anses, Fibres paraboliques, Fibres elliptiques. 
Den förste, hvilken skulle hafva upptäckt dessa Fibræ obliqvæ, 
uppgifves af Lieutaud (Zergliederungskunst, Leipzig 17S2, 
2 B. p. 503) vara Bertin (1761). De Finnas likväl, såsom 
A. Retzius anmärkt , redan beskrifna af Thomas Willis 
(Pharmaceutice rationalis, sive diatriba de medicamentorum 
operationibus in humano corpore, Amstelodami 1682), ehuru 
hans ritningar öfver dem, liksom den i Köllikers Gewebe- 
lehre (1852, p. 396) ej äro fullt naturtrogna. 
För att præparera och noggrannt studera de såkallade 
Fibræ obliqvæ i ventrikeln, är ej nog att företaga dissectio- 
nen lager för lager utifrån inåt, utan man måste antingen 
genom Oesophagus eller Duodenum vända ut och in på 
ventrikeln och derefter antingen uppblåsa den samt företaga 
dissectionen, eller, innan det sednare göres, efter Willis 
method, koka den, hvarigenom muskelbundtarna tydligare 
framträda. Ett ännu bättre och fullständigare sätt att præ¬ 
parera magmusklerna inifrån består uti att fylla den ut- och 
in-vända magen med gips och derefter afdissekera slem¬ 
hinnan , hvarigenom man får en tydlig föreställning om 
