179 
Då öfre portionen af Fibræ obliqvæ contraherar sig 
starkare, måste den närma Pylorus till cardia, såsom redan 
Wiilis uppgifver; och sednare Verheyen (Corporis humani 
Anat. Lib. 1, Amstelodami et Lipsiæ 1731, p. 94). Enligt 
Berard (Cours de Physiol. T. li p. 72 & 73) skulle detta 
närmande af Pylorus till Cardia bero på contraction af 
»Cravate de Suisse», eller den på ventrikelns utsida utåt 
Curvatura minor löpande muskelbundten af Fibræ longitudi- 
nales, en function, hvilken man icke rimligen kan tilldela 
denna »bandelette«; troligast är väl att denna, likasom andra 
longitudinela muskler i tarmen, tjenar till att utvidga endera 
öppningen ^Cardia eller Pylorus), under det Fibræ obliqvæ 
verka som en Sphincter; således borde dessa 2 muskelstrata 
vara antagonister, d. ä. »Cravate de Suisse« verka som 
Dilatator och Fibræ obliqvæ som Constrictor. 
Vid kräkningar, hvilka man gemenligen antager uigå 
från Pylorus (så äro dessa ett mera constant symptom vid 
ulcera, cancer &c ., ju närmare intill Pylorus det afficierade 
stället befinner sig) draga troligen Fibræ obliqvæ upp Antrum 
Pylori samt närma sålunda Pylorusdelen till Cardia och göra 
vägen kortare mellan Duodenum och Oesophagus. 
Vidare måste den nedlöpande portionens muskelfibrer 
(Fig. 1, t) kunna afdela menniskoventrikeln uti (lera 
Lo kul amen ter (»Cameræ, Cellæ«, Wiilis). Uti dessa loku- 
lamenter (Fig. 1, x. Fig. 5, x) kan således födan nedsläppas 
från halfrännan långs Curvatura minor, hvarvid ventrikelns 
egen instinctiva förmåga torde afgöra i hvilket lokulament 
födan skall placeras; sammandragas nu vissa af de ned¬ 
löpande muskeltrådarne (Fig. 1, t) tunder en längre tid, sä 
torde födan i ena eller andra afdelningen, t. ex. i den längst 
till venster belägna delen af Fundus (Fig. 1, v t), kunna af- 
snöras från de öfriga födoämnena. Man får härigenom en 
12 * 
