196 
lärt ansvälld, fullt utbildad cell, upphängd och i caviteten 
fritt flotterande på en fin, af karmin färgad tråd, hvilken 
fortlöpte i sjelfva grundmembranen. Jag vet äfven ej att 
gifva de fina mörka punkterna på grundmembranernas insida, 
från hvilka man stundom kan följa trådar som färgas af 
karmin, någon annan tydning, än att de äro de brustna 
ändarne af trådar med hvilka de frånskiljda epithelialcellerna 
stått i samband. 
Mig återstår att nämna några ord om glomeruli och 
deras omtvistade beklädnad. Genom injection med genom¬ 
skinlig blå injectionsmassa och tunna preparaters behandling 
med karmin, såväl som genom enkel härdning i chromsyra 
har jag kommit till följande resultater. Glomeruli öfverdragas 
af epithelialceller, hvilka man i barnnjurar ofta finner i 
sammanhängande lager, men hvilka i njurar af äldre vanligen 
ligga spridda öfver ytan. Dessa epithelialceller synas mig 
till följd af deras vexlande former, varo ännu mera under¬ 
kastade omsättning än de, hvilka bekläda sjelfva Miillerska 
kapseln. Med kärlen medföljer in i glomeruli en fin bindväf, 
hvilken uppfyller interstitierna mellan kärlslyngorna och vid 
ytan af glomeruli bildar ett ytterst tunnt lager emellan epi- 
theliet och kärlen. Detta lager kan man, om man så vill, 
anse som en fortsättning af den Miillerska kapseln, med 
hvilken det vid kärlens inträde sammanhänger. Denna inter- 
stitiela bindväf innehåller en mängd kärnor, omkring hvilka 
jag i allmänhet ej kunnat observera cellinnehåll eller cell¬ 
membran. Endast i det ytliga lagret deraf och i de vid 
ytan befintliga, triangulära mellamrummen mellan slyngorna, 
har jag sett spindelformiga kroppar med korta utlöpare, af 
hvilka jag några gånger sett den ene utlöparen ligga utan¬ 
för en kärslynga, den andre utanför en annan. Från de 
cellulära elementerna i denne bindväf försiggår utvecklingen 
af epithelialceller på samma sätt som från elementerna i 
