202 
nti den epitheliala nybildningen, synes i omkretsen af tunicæ 
en ständig nybildning af dess elementer försiggå. Uti en 
frossnjure måtte jag i medeltal de slingriga kanalerna till 
0,104 ä 0,108 m. m. hvilket år nära dubbelt mer än deras 
normala storlek. Fettvandling förekommer äfven i dessa 
njurar, men spelar en underordnad röle och synes ej upp¬ 
träda förr än i långt avancerade fall. Jag har blott sett den 
uppträda på spridda ställen i större eller mindre utsträck¬ 
ning. Dessa ställen markera sig genom ett smutsigt gul¬ 
grått utseende. I dylika gulgråa fläckar ser man ofta små 
punkter af gråaktigt gelatinöst utseende. Dessa punkter äro 
de amyloidvandlade glomeruli. Undersöker man mikrosko¬ 
piskt de ställen der fettvandling uppträdt, så finner man väl 
fettkulor i temligen riklig mängd förhanden, såväl i inter- 
siitiela väfnaden som äfven fritt i kanalerna omkring eller 
äfven uti cylindrarne, eller mera sparsamt i epithelialcellerna, 
men löser man fettet med ether, finner man att det ej var 
förhanden i synnerlig mängd, och väfnadselementerna såväl 
som cylindrarne i kanalerna framträda då sådana som jag 
förut skildrat dem. Det är möjligt att fettvandlingen kan 
taga öfverhand under sednare stadier än de, livilka jag varit 
i tillfälle att observera. Skulle detta vara fallet, så är det 
äfven sannolikt att dylika njurar kunna undergå atrofi. Pa¬ 
tienterna synas dock i allmänhet i denna sjukdom aflida förr 
än det i njurarne kommer till allmän fettvandling och atrofi. 
Af alla de njurar, hvilka jag hittils undersökt af personer 
livilka aflidit af Morbus Brightii efter frossa, har ingen varit 
atrofisk. 
Att denna form af njurlidande kan förekomma äfven 
under andra förhållanden än efter Febris intermittens synes 
mig vara ganska visst, då jag en gång funnit fullkomligt ena¬ 
handa förändringar i njurarne af en ung person, som aflidit 
