203 
i tiiberculos. Denne person hade aldrig haft Febris inter¬ 
mittens. Det synes deraf framgå, att de skildrade förändrin- 
garne ej äro ensamt förekommande vid frossa, utan äf\en 
kunna uppträda vid andra cachexier. Virchow har beskrifvit 
amyloidvandling i njurarne, men han skiljer denna form af 
njurlidande strängt från den parenchymatösa och från den 
interstitiela nephriten och anser den som en ren vasculär 
process. I den af mig skildrade formen gå alla dessa pro¬ 
cesser hand i hand, och förändringarne beträffa lika mycket 
parenchymet som interstitiela väfnaden och kärlen, och jag 
tror att det blir omöjligt att afgöra hvilkendera väfnaden är 
den först och hufvudsakligast angripna. Mig synes sanno¬ 
likast att antaga att alla processerna här hafva samma grund¬ 
orsak och försiggå bredvid hvarandra och samtidigt, och att de 
egentligen äro att betrakta som en enda process, hvilken 
blott olika manifesterar sig i de olika vålnaderna allt efter 
dessas beskaffenhet och function. Att arteriæ rectæ alltid 
befunnits amyloidvandla.de under det pyramidernas väfnader i 
öfrigt varit friska torde ingalunda berättiga till att ställa kär¬ 
lens amyloidvandling såsom det primära och såsom det 
hvilket föranleder förändringen i de öfriga väfnaderna, utan 
snarare tvärtom. Uti Arteriæ rectæ synes den amyloida pro¬ 
cessen uppträda kort efter om ej samtidigt med det den 
uppträder i kärlen i glomeruli, och det oaktadt blifva väf¬ 
naderna i pyramiderna dock friska, under det de i bark¬ 
substansen undergå så complicerade förändringar. Detta 
synes mig med nödvändighet leda till det antagandet, att ej 
kärlens amyloidvandling i första hand föranleder de öfriga 
väfnadernas förändring, utan att den dertill föranledande or¬ 
saken är att söka i andra förhållanden, och väl sannolikt är 
att förlägga i den cachexi, som äfven föranledt amyloidvand- 
lingen. Att väfnaderna i pyramiderna blifva friska under det 
