215 
Tilfælde, men vedbliver ogsaa, trods forsømt Behandling, 
sygelig Disposition eller hvilkesomhelst andre ugunstige Mo¬ 
menter, bestandigt at være local uden at inficere Organismen; 
den anden, den inficerende Chanker, har ogsaa lige fra 
sin Begyndelse, muligt alt i sin Incubation i Analogie med 
Vaccinephænomenet, den samme Natur; den er det første 
Stadium i den universelle Infection, eller er i alt Fald den 
Forudsætning, efter hvilken Infectionen med Nødvendighed 
vil følge. Den har ogsaa det tilfælles med Vaccinationen 
og vel endnu mere med de egentlige exanthematiske Febre, 
at Organismen, eengang paavirket af samme, undergaaer en 
saadan indre Omstemning, selv naar alle ydre Phænomener 
forlængst ere sporløst forsvundne, at en ny Gientagelse af 
Sygdommen efter Indvirkningen af et lignende Smittestof i 
Regelen ikke vil finde Sted. 
Hele Læren om C hankrens Dualitet, vel at mærke med 
nøiagtige Iagttagelser angaaende Smittens Overførelse fra 
Individ til Individ som det allervæsentligste Grundlag, maatte 
i høi Grad opfordre Enhver, hvem et større Materiale stod 
til Raadighed, til ad den strenge Erfarings Vei at søge dette 
Emne oplyst. De Bestræbelser, der i de senere Aar ere 
giorte paa almindeligt Hospital i denne Betning, have vel 
paa Grund af de uberegnelige Vanskeligheder, der her deels 
stille sig i Veien for at erholde en aldeles paalidelig Bekien- 
delse af den Syge angaaende Oprindelsen til Smitten, deels 
ere forbundne med at forfølge Smitten til dens sikkre Kilde, 
ikke bragt meget omfattende Udbytte, men Saameget er dog 
sikkert, at vi endnu ikke have truflet et eneste utvivlsomt 
Tilfælde, der har modsagt Læren om Chankrens Dualitet; 
den inficerende Chanker have vi hidtil fundet kun at stamme 
fra el Individ, der havde eller havde havt almindelig Infec¬ 
tion, den simple Chanker altid fra en lignende; den Sætning, 
