221 
Det første Forsøg blev paabegyndt d. 29de Juli 1856 
paa en 34aarig Pige, der var angreben af squamøse og 
ganske overfladisk tuberculøse Syphilider. Syphilisationen 
blev fortsat i henved 9 Maaneder; af 606 Jnoculationer gave 
303 positivt Resultat. Udviklingen af Inoculationspustlerne 
var den længste Tid ikke meget activ, endskiøndt Materie 
blev benyttet fra 20 forskiellige Individer med Chankre, dog 
vare suppurerende Inoculationssaar tilstede i hele Syphilisa- 
tionsperioden. Under denne fluctuerede den syphilitiske 
Hudsygdom noget frem og tilbage, uden dog nogensinde at 
svinde ind i særdeles betydelig Grad, end sige ganske for¬ 
svinde. Den var endog mod Slutningen af Syphilisationen 
ifærd med at gaae over i dyb, rhupiform Lidelse, der efter 
sammes Ophør blev mere charakteristisk. Denne blev derefter 
under Brugen af kali hydriodicum bragt saa nær til Forsvin¬ 
den, at hun efter Ønske kunde udskrives d. 9de October 1857, 
men hun har senere to Gange været optagen i Hospitalet for 
Recidiv med udbredt rhupiform Efflorescens. I det sidste 
Aar har intet Tilbagefald viist sig. 
Det andet Forsøg blev anstillet paa et 2^ Aar gammelt 
Drengebarn, der var angrebet af plet-, papel- og skiælformede 
Syphilider. Syphilisationen blev begyndt d. 28de November 
1856 og fortsat i over 4 Maaneder med Materie fra 6 for¬ 
skiellige Personer, ialt med 200 Inoculationer, af hvilke 128 
gave positivt Resultat med normale Pustler. Efter lidt over 
1 Maaneds Behandling med 41 Pustler vare alle Tilfælde 
forsvundne, men Immunitet ikke opnaaet, hvorfor Syphilisa¬ 
tionen blev fortsat. Under denne viste sig, 1 Maaned efter 
Syphilidernes Forsvinden, Sliimpapellidelse paa Tungen samt 
Erythem af Svælget, og ved Slutningen af Behandlingen en 
lignende Affection ved Endetarmsaabningen. Disse Tilfælde 
tabte sig igien deels under, deels efter Syphilisationen. En 
