235 
F. J. Behrend i Berlin antager*), at den ved fortsat In- 
oculation paa Iluden frembragte formindskede eller tilintet- 
giorte Modtagelighed for Indvirkning af Chankerpus beroer 
paa, at denne lidt efter lidt er bleven vænnet til, af¬ 
stumpet imod det skarpe Stof, saaledes som man iagt¬ 
tager med Næsesliimhinden hos Snusere , Mavesliimhinden 
hos Drankere o. s. v. 
For mig have altsaa mine Iagttagelser af og Forsøg med 
Syphilisationen samt de dertil efterhaanden knyttede Betragt¬ 
ninger i det mindste for Tiden udbragt det Resultat, at con- 
stitutionel Syphilis ikke lader sig helbrede ved Syphilisa- 
tion, vel at mærke Helbredelse forstaaet som en fuldstændig 
Elimination, Tilintetgiørelse af Sygdomsstoffet i Organismen, 
men da jeg naturligviis ikke i mindste Maade betvivler Rig¬ 
tigheden af de mangfoldige Kiendsgierninger, der alt ere 
komne for Dagen, og af hvilke jeg selv har havt Ledighed 
til at see en Deel ved sidste Naturforskermøde i Christiania 
1856, vil den ærede Forsamling maaskee tilgive mig, at jeg- 
sluttelig endnu et Øieblik lægger Beslag paa dens Tid ved 
at aflægge Bekiendelse om min Opfattelse af det Iagttagne. 
Det forekommer mig at være af Vigtighed, at man ved 
Overveielsen af det her omhandlede Emne med større Be¬ 
stemthed, end det hidtil er skeet, sondrer mellem to vistnok 
beslægtede, men ikke ganske eensartede Udtryk, der jevnligt 
ere brugte iflæng, naar Talen har været om Syphilis og Sy- 
philisation, nemlig paa den ene Side, at Syphilis har været 
latent, holdt tilbage eller undertrykt, paa den anden, at den 
har været bragt til Hvile, til at slumre, eller at ikkun Dis- 
*) Syphilidologie, N. R. 1860. Bd. 2. S. 407- 
