305 
vil blive for vidtløftigt her nærmere at indgaae derpaa, og 
jeg haaber, ved hvad jeg har anført, at have naaet min Hen¬ 
sigt, at overbevise dflrr. om, at den Dysenterie, som i 1859 
grasserede i de omtalte Districter, har udbredt sig alene 
ved Smitte. 
Angaaende Smittestoffets Natur maa jeg blot nævne et 
Par Momenter, som synes at være af stor Vigtighed ved 
Smitteforholdenes Undersøgelse. Jeg bemærkede: 
1) At Smitten kunde overføres ved sunde Personer. 
Herpaa et Exempel. En Kone fra Stilnæstangen ved Kragerø 
var den 8de Juli paa en Gaard Honningen, ^ Miil fra hendes 
Hiem, og pleiede der en Dag 4 af Dysenterie Angrebne. 
4 Dage efter hendes Hiemkomst angrebes hendes to Børn, 
der ikke havde været ude af Huset, hvor ingen Fremmede 
havde været. Det ene døde; Konen forblev selv den hele 
Tid frisk. 
2) At Smitten i længere Tid kan holde sig ved Gien¬ 
stande. Exempel herpaa: Paa en Gaard Voie i Drangedal 
døde i August Maaned en Mand af Dysenterie. Ingen Anden 
i hans IIuus var da ansreben, hvorimod Flere i Nabohusene. 
Her ophørte imidlertid ogsaa Sygdommen senere, og fra 
October Maaned, da Epidemien i det Hele kunde ansees 
som ophørt, vidstes der i hele Drangedals Præstegield neppe 
om nogen Syg. I Januar Maaned kom den afdøde Mands 
Kone i Barselseng; hun iførte sig da en ulden Trøie, som 
hendes Mand havde havt paa, da han var syg, og som 
ikke senere havde været benyttet, og hun lagde sig i den 
Seng, der siden Mandens Død havde staaet ubrugt. Tre 
Dage efter angrebes hun af Dysenterie. 
3) At de chroniske Former af Sygdommen i meget lang 
Tid bibeholdt Smitteevnen. Exempel: Paa Pladsen Skiensund 
i Sandøkedal var i en Familie Manden bleven angreben af 
20 
