331 
paa mat hen, uden paany at komme til Kræfter; en anden, 
som holdt sig opreist, støttede stadigen Snuden mod Huret, 
hvori den henstod. De fleste Hunde viste sig strax 
ved Ankomsten svage, med usikker, træg Bevægelse, Lyst 
til at hvile o. s. v. En mere paafaldende Kraftesløshed 
findes optegnet for 13 Stykker, men til de Kraftesløse maae 
endnu henregnes 10 andre Hunde, der forholdt sig rolige, 
som oftest i hvilende Stilling. Blandt disse sidste var 1 af 
dem, som vare bidte. 
Antallet af de Syge, som viste sig mere vilde (bidske, 
urolige eller giøende), er tilsammen 32. Som bidske ere 
optegnede 21 Stykker. Lysten og Evnen til at bide vare 
altid stærkest i de første Dage af Sygdommen; Nogle ved¬ 
ligeholdt Bideevnen saa godt som til sidste Øieblik, selv under 
en meget betydelig Afkræftelse. Det var kun Faa, som søgte 
at bide, naar de ikke bleve tirrede. En af de Bidske holdt 
sig flere Minuter fast i Tremmerne af Jernburet, og en 
Anden beed paa denne Maade flere af sine Tænder i Stykker. 
De, som vare bievne bidte, viste ikke alle Bidelyst, og det 
var ikke oplyst, at de, som be'cle heftigst, selv vare bievne 
bidte. Den meget heftige Bidelyst stod i Forbindelse 
med andre Tegn paa Raseri, s. s. et vildt Udseende og en 
uafbrudt Giøen, men der forekom dog enkelte Syge, som 
vare meget bidske uden at giøe. — Den ejendommeligt 
forandrede Stemme, der undertiden ogsaa var hæs eller til- 
kiendegav sig ved en gispende Lyd, blev iagttaget hos 15 
af [lundene, men det var dog kun 5, som tildroge sig Op¬ 
mærksomhed ved en næsten uafbrudt stærk, tudende Giøen; 
de fleste Andre giøede kun, naar man tirrede dem, for at 
undersøge Stemmens Beskaffenhed. Ingen af de Hunde, 
som vare bievne bidte, hørte til dem, hos hvilke man med 
Sikkerhed iagttog en forandret Stemme. Som urolige, 
