379 
Men saa unaturlige — i en vis Forstand — Forvildelser 
og Daarskaber ere ved en Ynglings sædelige Fremvæxt, lige 
saa unaturlig er Ulyst hos en almindeligt begavet Elev i 
Pharmacien til at lære de Gienstande nærmere at kiende, 
som han hver Dag faaer for Øinene og i Hænderne; og lige¬ 
som Misforstaaelse af Opdragelseskunstens naturlige Regler 
kan fremkalde og befordre Forvildelser og Daarskaber hos 
en Yngling, saaledes synes de hidtil benyttede Lærebøgers 
strenge videnskabelige Støbning og den frastødende, i Be¬ 
gyndelsen mindre let overskuelige Systematik at have været 
væsentlige Aarsager til hiin unaturlige Ulyst bos saa mange 
af de unge Mænd, der som Disciple ere traadte ind blandt 
et pharmaceutisk Officins brogede Mangfoldigheder. 
Det har derfor forekommet mig, at det her maatte 
giælde at aflure selve Naturen dens Methode, og simpelthen 
at begrunde en Undervisningsplan paa det practiske Livs 
ubetvingelige Behov. Ingen Novicius i et Apothek faaer 
først at bestille med Acetas æthylicus, ihvorvel dette Læge¬ 
middel staaer nævnt først i Pharmacopoeen; og ingen Læge, 
der bar Brug for Zincum oxydatum, kræver Eddikeæther af 
en saadan Novicius, af Hensyn til, at denne maaskee ikke 
er kommen længere i sin Materia medica, end netop til 
Alpha. 
Heller ikke behøves det at bringes i Erindring, at det 
er den menneskelige Aands Indskrænkethed, der for Over¬ 
sigtens Skyld klassificerer Naturlegemerne og begrændser 
Naturkræfternes Virken og indbyrdes Forhold; lige saa lidt 
som det behøves nærmere at forklares, hvorfor ingen Sag¬ 
kyndig vilde dømme gunstigt om den Lærer i Chemie, som, 
i Stedet for at begynde sin Underviisning for Begyndere med 
A. B. C. — Suurstof, Vandstof og Qvælstof, — først vilde 
meddele sine Elever en Udsigt over Chemiens Philosophie. 
