386 
Anilinet fremstilledes først af Unverdorben ved Destilla¬ 
tion af Indigo med Kali og kaldtes af ham Krystallin. 
Runge, der fandt det i Steenkulstiæren, kaldte det Kyanol; 
Zinin, der fremstillede det af Nitrobenzol, kaldte det Benzi- 
dam. Navnet Anilin erholdt det af Fritsche, medens Hoff¬ 
mann har godtgiort de ved disse forskiellige Navne beteg¬ 
nede Stoffers Identitet. 
Anilinet har følgende Egenskaber: Vandklart, let be¬ 
vægeligt, af spee. V. 1.020, altsaa tungere end Vand, op¬ 
løser det en ringe Mængde heraf, medens Vand ligeledes 
opløser en lille Deel Anilin. I Alkohol, Æther, Svovlkulstof, 
ætheriske og fede Olier, er det let opløseligt; det opløser 
flere Legemer, som Svovl, Phosphor, Campher og Harpix, og 
coagulerer Æggehvide. I Nærheden af Saltsyreluft udstøder 
det ligesom Ammoniak hvide Dampe, hvilket viser, at det 
fordamper selv ved almindelig Temperatur, uagtet dets Koge- 
punct er ved 182° C. Det bliver først fast i en Blanding af 
Æther, fast Kulsyre. Med Chlor og chlorundersyrlige Salte 
giver det en høist charakteristisk Reaction, nemlig en violet 
Farve, der især ved Tilstedeværelsen af fri Syre hurtigt bliver 
smudsig rød. Det farver Hylde- og Fyrretræ stærkt guult, 
neutraliserer Syrerne og danner med disse let krystallisable 
og voluminøse Salte, der fra Begyndelsen farveløse i Luften 
burtigen blive rosenrøde, ligesom Anilinet selv i Luften for¬ 
andres og bliver bruunt. Den Prøve, jeg herved tillader mig 
at lade circulere, er, som De ville see, allerede forandret. 
Anilinets mærkelige Egenskab: under Paavirkning af for¬ 
skiellige Legemer at give de skiønneste Farvestoffer, har i 
den nyeste Tid givet det en særegen Interesse. Endnu for 
kort Tid siden var det et, ved dets Analogie med Ammoniak, 
ikkun for den theoretiske Chemie vigtigt Stof, og nu, siden 
Industrien med Held har begyndt at exploitere det for dens 
