391 
hvor Frøene deels benyttes til Oliepresning, deels til Mad 
(de blaae eller sorte Frø til at bestrøe en Hvedebrødsart — 
»Birkes« — med og de hvide Frø til en Art Buddinger eller 
Kager) og deels som Lægemiddel, hvorimod Opiumsfabrica- 
tionen her i Europa er uden Betydning og indskrænker sig 
til Forsøg, der have havt den største Udstrækning i Frank¬ 
rig, hvor det vundne Opium er angivet som det morphiu- 
rigeste af alle Sorter, men hvor Fremstillingen dog ikke maa 
have svaret Regning, da Forsøgene ikke ere fortsatte paa en 
saadan Maade, at noget af Productet er bragt i Handelen. 
Ganske smaae Forsøg, som det af Ilerr Kayser fra Lands- 
crone her i Sectionen meddeelte, ere foretagne paa flere, 
fra hverandre vidt hernede Steder og bevise i alt Fald, 
at Europas climatiske Forhold egne sig for Opiumsproduc- 
tionen. Selv Grækenland, som i Oldtiden producerede Opium, 
giør det ikke mere, og i vore Dage ere Lilleasien, Armenien, 
Ægypten, Persien og Ostindien Hovedproductionsstederne. 
Franskmændenes mangeaarige Forsøg i Algier have endnu 
ikke bragt Resultater for Handelen. 
t) Levantisk eller tyrkisk Opium, der er det i Europa 
meest anseete og meest benyttede, forekommer, som sees 
af det Fremlagte, i Stykker af meget forskiellig Størrelse og 
forskielligt Udseende; det inddeles efter den tyrkiske Regie- 
rings 2 Hoveddepoter i Smyrna- og Constantinopolitaner- 
Opium, hvoraf snart den ene, snart den anden Sort er 
bleven holdt for den bedste. For Tiden foretrækkes den 
Constantinopolitanske. 
A. Smyrna-Opium, erholdt deels over Triest, deels over 
London, danner runde og noget flade Stykker, der veie fra 
omtrent I til henimod 1^ Pund; det gamle er haardt, medens 
det friskere er saa blødt, at det let med Hænderne lader sig 
trække ud til tynde, kastaniebrune, halvgiennemsigtige Lag. 
