392 
Det indvendigt ganske sortebrune er indsamlet i fugtigt Veir. 
Udvendigt er det omviklet med, forinden Brugen halvtørrede 
og derfor blegt-guulgrønne, i Regelen af selve Valmueplanten 
tagne Blade , og endvidere bestrøet med Rumex-Frugter. 
Ved at udpille de smaae trekantede Rumex-Nødder har jeg 
fundet, at disse efter deres mere eller mindre sammen¬ 
trængte Form, samt mere eller mindre i det Bruunlige eller 
Graalige faldende Farve, lade sig dele i 3 tilsyneladende 
forskiellige Arter, hvilke jeg for 2 Aar siden, ved botanisk 
Gartner Herr Weilbach’s Godhed, fik saaede i den botaniske 
Have her i Kiøbenhavn, og hvoraf jeg nu her kan fremlægge 
alle tre i frodige og frugtbærende Exemplarer. De to vise 
sig imidlertid fuldstændigt som samme Art, nemlig som 
Rumex orientalis Bernhardi (R. Dioscoridis Hayne. R. macro- 
phyllos Wallr.), hvorimod den tredie afviger herfra, især ved 
at Kronbladene eller de tre indre Blomsterdækblade ere 
temmeligt stærkt tandede, men staaer dog R. orientalis saa 
nær, at den maaskee kun er at betragte som en Afart 
af denne. 
B. Constantinopolitaner-Opium svarer, hvad det indre 
Udseende og Consistens angaaer, til Smyrna-Opium. 
a) Fineste storbrødet, erholdt over London, er i Stykker 
fra ^ til over 2 Pund, meget blødt, smukt bruunt og stærkt 
bedækket med Skræppefrugter, men slet ikke med Blade, og 
skal være den morphinrigeste Sort af alle. 
b) »Gueva pasta«, under hvilket Navn jeg for en Deel 
Aar siden har faaet denne i Hamborg, bestaaer af næsten 
lige store, haarde, indvendigt mørkebrune, henimod ^ Pund 
veiende, runde og fladtrykte Stykker, af 3 til 4 Tommers 
Giennemsnit og -f til 1^- Tommes Tykkelse, som ere bedæk¬ 
kede med Valmueblade og ikke tillige med Skræppefrugter, 
men den ligner forøvrigt aldeles Smyrna-Opium. 
