402 
Apotheker Benzon nok ogsaa erindre, at det ved en Afhand¬ 
ling af Hr. Magister Orsted, der udkom i Juli 1856 og da 
blev uddeelt ved Naturforskermødet, først mere bestemt er 
bragt paa det Rene, hvorfra og hvoraf Balsamum peruvianum 
kommer«. Jeg istemmer med Anmærkningens Forfatter, at 
dette »maa vel saaledes kunne siges at være vel strengt«; 
thi jeg finder det for mit Vedkommende «vel strengt« at 
insinuere, at jeg skulde have fordret af den norske Pharma- 
copoe-Commission, at den i 1854 burde lade trykke, hvad 
der først i 1856 »er bragt paa det Rene«. Men Fordringen 
var i Virkeligheden ikke saa urimelig, som det synes efter 
Anmærkningens mere vildledende end veiledende Oplys¬ 
ninger; thi den gik først og fremmest ud paa, at man i 
Pharmacopoeer ved fælles Kræfter burde stræbe henimod 
en mere eensartet Nomenclatur, og ikke som Pharmacopoea 
norvegica gaae den modsatte Vei og skabe ny Forvirring, og 
anførtes, at strengt videnskabeligt-systematiske Navne i en 
saadan practisk Bog ofte ved Skiæbnens Ironie blive det 
Modsatte af, hvad man tilsigtede, hvorpaa jeg nævnede flere 
Exempler som, at Balsamum peruvianum var omdøbt efter 
den formodede Moderplante Myrospermum peruiferum Dec., 
medens den virkelige var Myrospermum sonsonatense Pereira, 
at Storax calamita var omdøbt til Resina Styracis officinalis, 
uagtet det slet ikke var Resina men Cortex Styr. off. grosse 
pulver, o. s. v. Heraf fremgik jo tydeligt min Mening, at 
jeg fandt det Principielle i Nomenclaturen upractisk for en 
Pharmacopoe, hvor en feilagtig Kildeangivelse let senere 
lader sig rette, men indlemmes Feilene tillige i Pharmaco- 
poeernes Nomenclatur, ere de slaaede fast i den pharma- 
ceutiske Synonymik, dette babyloniske Taarn, hvortil der ikke 
burde slæbes unyttige Steen. 
