404 
giorde ham opmærksom paa, at Pharmacognosterne med 
Hensyn til denne Plante vare komne Botanikerne i Forkiøbet. 
Den meget undskyldelige Feil af en urigtig Kildeangivelse 
for Sonsonatebalsam og den mindre undskyldelige Feil af 
et nyt, men feilagtigt, Navn for denne i Ph. norveg. maa 
følgeligt hidrøre fra, at man angaaende denne Artikel slet 
ikke har efterseet de nyere pharmaceutiske Skrifter. 
Ihvorvel det i sin Tid ikke af mig har været tilsigtet 
at udtale mig detailleret over Kilderne til enkelte Pharmaca 
i Ph. norv., skal jeg dog nu, da jeg har været nødsaget til 
vidtløftigt at behandle et enkelt, vedføie nogle Bemærkninger 
om 2 andre af mig i fornævnte Møde benyttede Exempler. 
Fucus carragheen s. carragahena er i Ph. norv. kaldet 
Sphærococcus crispus, hvilket jeg fandt mindre heldigt; 
thi Carragheen var et Collectivnavn for flere sliimgivende 
Alger, hvoraf vel som oftest, men dog ikke altid, Sphæro¬ 
coccus crispus Agardh var Hovedbestanddelen. Hertil sva¬ 
rede Herr Professor Chr. Boeck, at »naar Sphærococcus 
crispus er anført, er det Meningen, at denne Planteart skal 
anvendes og ikke en Blanding af forskiellige Alger, hvilken 
Blanding aldeles ikke lader sig begrændse ved Benævnelsen 
Fucus carragheen«. 
Jeg giensvarede, at Theorier vare meget gode, især 
naar de vare udførbare, men i Tilfælde som det nærværende 
maatte dog Praxis foretrækkes, og at jeg, hvis man vilde 
lade hente lidt Carragheen fra et Apothek, paa Stedet vilde 
overbevise Herr Professoren om, at det bestod af flere Alge¬ 
arter. Mit Tilbud blev dog ikke modtaget. Jeg skal nu 
tillade mig her at føre Vidner for min Paastands Rigtighed. 
I Wigger’s «Grundriss der Pharmacognosie« (Göttingen 1847) 
anføres (efter Turner) 9 »Spielarten« af Sph. crispus, nemlig 
virens, stellatus, æqualis, filiformis, patens, lacerus, sar- 
