423 
vendighed, af at stræbe efter, i en ei fiern Fremtid at op- 
naae i alt Væsentligt eenslydende Pharmacopoeer 
for Sverrig, Norge og Danmark, saa skeer det nærmest 
for at give de Herrer Læger, i hvis Haand Bestemmelsen 
desangaaende egentligen ligger, Anledning til at prøve Vægten 
af, hvad jeg kan have at anføre derfor. 
Sammenholder man de nordiske Rigers nuværende Phar¬ 
macopoeer, maa man studse ved i dem, der ere bestemte for 
Lande, hvori der iøvrigt findes en saa stor Lighed i alle de 
vedkommende Forhold, at bemærke mange og betydnings¬ 
fulde indbyrdes Forskelligheder, der saa meget mindre skulde 
ventes at være tilstede, som Pharmacopoeerne ere udgaaede, 
efterat vor Naturforskerforening er traadt i Live, vel ei mindst 
for at befordre og styrke Sammenhold og Samvirken i Alt, 
hvad der i Skandinavien vedrører Videnskab og den derpaa 
grundede Practik. De stedfindende Afvigelser ere virkeligt 
saa store og saa talrige, baade med Hensyn til Lægemidler, 
der anvendes som Simplicia, og især med Hensyn til dem, 
der forekomme som Composita og Præparata, at Overens¬ 
stemmelsen ei er større, end mellem andre, hinanden aldeles 
uvedkommende Landes Pharmacopoeer. Dette Misforhold har 
en saa meget større Vægt, som det hyppigst angaaer de meest 
heroiske og betydningsfulde Midler og derhos et stort Antal 
af dem, der have været længst kiendte og brugte under de 
samme Navne, ei alene i vort Norden, men over hele den 
civiliserede Verden. Jeg skal ikke trætte den høitærede For¬ 
samling ved at forelægge nogen omfattende Specificalion som 
Beviis f&r, at Sagen virkeligt forholder sig saaledes, men kun 
tillade mig i Almindelighed at anføre, at Plante- og Mineral¬ 
syrer, Opløsninger af Alkalier og af Salte differere i Styrke 
fra 3U—250 Proc., at narcotiske Extracter ere i uberegnelig 
Grad forskiellige, at Tineturer variere fra Forholdet 1—5 til 
