459 
Bestemmelse af Phosphorsyren i visse af dens Forbindelser, 
skal jeg tillade mig at forudskikke nogle Bemærkninger 
herom. 
1. Sporgsmaalet var nemlig, om det vilde være muligt 
at decomponere de phosphorsure Salte, som saa hyppigt 
forekomme ved agerdyrkningschemiske Analyser, paa en lig¬ 
nende Maade som den, der af Berzelius er anvendt for 
phosphorsuur Leerjord, nemlig ved Smeltning med Kiselsyre 
og kulsuurt Alkali. Lod dette sig nemlig giøre, vilde man 
aabenbart i mange Tilfælde, i hvilke det fornemmelig er 
magtpaaliggende at bestemme Phosphorsyren, medens Ba¬ 
serne kun have en underordnet Vigtighed, kunne naae 
Maalet paa en ret simpel Maade; man vilde, ved at udlude 
den smeltede Blanding med Vand, filtrere og behandle Op¬ 
løsningen paa sædvanlig Maade for at udskille Kiselsyren, 
faae en Opløsning af Alkalisalte, hvori Phosphorsyren lod sig 
fælde som phosphorsuur Magnesia-Ammoniak. 
Til Udgangspunkt for Undersøgelsen valgte jeg den 
phosphorsure Kalk, deels i Betragtning af dens hyppige 
Forekomst, deels og fornemmelig fordi jeg antog, at den 
især vilde lægge Vanskeligheder i Veien og vise, om Me- 
thoden overhovedet var brugbar eller ikke. Efter flere For¬ 
fatteres Angivelser maatte det Sidste være at befrygte; 
H. Rose anfører endogsaa bestemt, at phosphorsuur Kalk 
ikke lader sig decomponere ved Smeltning med kulsuurt Al¬ 
kali, om der ogsaa er Kiselsyre tilstede (»Ausfiihrliches Hand- 
buch der analytischen Chemie« II S. 681). Men jeg har dog 
intetsteds kunnet finde nogen Oplysning om, i hvilken Ud¬ 
strækning saadanne Forsøg ere anstillede, og antog, at, lige¬ 
som det ifølge Webers Forsøg havde viist sig, at phosphor¬ 
suur Magnesia, som ikke lod sig decomponere ved Smelt¬ 
ning med et enkelt kulsuurt Alkali, dog bukkede under ved 
