461 
Phosphorsyre fiernet fra den i Vand uopløselige Deel af den 
smeltede Blanding, hvilken jeg vil kalde det uopløselige Silicat; 
den saltsure (kalkholdige) Opløsning af dette, som var filtreret 
fra Kiselsyren, forblev nemlig ikke blot klar efter Tilsætning 
af Ammoniak, d. e. udskilte ingen phosphorsuur Kalk, men 
den forblev ogsaa i længere Tid klar efter Kogning med 
molybdænsuur Ammoniak og gav først efter nogle Timers 
Forløb eller senere et saa ubetydeligt Bundfald dermed, at der 
var al Grund til at antage, at der kun behøvedes en lille Æn¬ 
dring i Arbeidsmaaden, f. Ex. en lidt længere fortsat Smelt¬ 
ning el. 1., for at ogsaa det sidste Spor af Phosphorsyre 
skulde tabe sig. Nye Forsøg førte alligevel ikke dertil, ja 
de viste endog, at, om jeg end beholdt det samme Blan¬ 
dingsforhold og fulgte saa vidt muligt den samme Arbeids- 
maade, saa kunde jeg dog ikke være sikker paa, at det uop¬ 
løselige Silicat kun kom til at indeholde et saa svagt Spor 
af Phosphorsyre som det, hvortil jeg en anden Gang havde 
bragt det. Fandt jeg næsten ingen Phosphorsyre ved eet 
Forsøg, saa fandt jeg f. Ex. ved et andet, at af den 
hele Mængde Phosphorsyre, som indeholdtes i den anvendte 
phosphorsure Kalk, endnu var tilstede i det uopløselige Si¬ 
licat. Jeg skal nedenfor komme tilbage til Forklaringen 
heraf; men af denne Usikkerhed i Udfaldet, som hverken 
afhang af Blandingsforholdet eller lod sig beherske ved Ar¬ 
beidsmaaden, fulgte, at Methoden paa ingen Maade kunde 
optages imellem den qvantitative Analyses bedre end sige- 
bedste Methoder for Stoffernes Adskillelse. Dog kunde den 
maaskee bruges i saadanne Tilfælde, hvor man ikke fordrede 
en meget nøiagtig Bestemmelse af Phosphorsyren; fandtes 
ogsaa, for at blive staaende ved det anførte Exempel, at T V 
af Phosphorsyren var forbleven i det uopløselige Silicat — 
og at bringe det dertil er ikke forbundet med nogen Vanske- 
