480 
Svingningerne blive altsaa efter Døiningen giennem en 
vertical Spalte steilere. Eftersom nu Forsøgene udvise en 
ved denne Boining frembragt Dreining af Polarisationsplanet 
i vertical eller i horizontal Retning, vil man kunne slutte, 
om Svingningerne ligge i Polarisationsplanet eller staae lod¬ 
rette derpaa. 
De Forsøg, som hidtil ere anstillede, lade imidlertid 
Spørgsmaalet endnu uafgiort, thi medens Stokes ved Forsøg 
med Glasgittere fandt, at Polarisationsplanet ved Døiningen 
(i horizontal Retning) blev horizontalere, erholdt derimod 
Holtzmann med et Sodgitter det modsatte Resultat. For 
endelig at afgiøre Spørgsmaalet har jeg derfor anstillet en 
Række Forsøg med forsluellige Gittere. 
Sollyset ledes ved en Heliostat giennem en Lindse ind 
i Værelset. I nogen Afstand fra Straalernes Foreningspunkt 
opfanges disse af en mindre Lindse, som sender dem næsten 
parallele giennem et Nicol's Prisma. Dette er fastgiort i et 
Ror med Viser og Nonius i Centrum af en inddeelt vertical 
Kreds, paa hvilken Viseren angiver den Vinkel, som den 
giennemgaaede Straales Polarisationsplan danner med Verti- 
calen. I en Afstand af omtrent 7 Meter herfra falder Lyset 
paa det verticalt stillede Gitter, der er befæstet paa et lille 
Bord i Midten af en horizontal, inddeelt Kreds. Denne 
Kreds er forsynet med en bevægelig Kikkert med Traadkors 
og Nonius. Foran Objectivet er der i Kikkerten anbragt et 
dobbeltbrydende Prisma af Biergkrystal, som deler den po¬ 
lariserede Straale i to paa hinanden lodret polariserede 
Straaler. Dette Prisma lader sig dreie om Kikkertens Axe. 
Man vil altsaa i Almindelighed see i Kikkerten to lyse Striber 
af det bøiede Lys med forskiellig Intensitet, men ved Drei¬ 
ning af Nicol's Prismet eller af Biergkrystallen kan Intensi¬ 
teten af de to Billeder giøres eens. 
