Bilag E. 
Bidra" till kännedomen af Wolframs lialoidföreuingar. 
Af Chemiæ Adjunkten C. W. Blomstrand. 
Om få oorganiska föreningar hafva af olika författare med¬ 
delats så stridiga uppgifter som om wolframchloriderna. 
De trenne hittills bekanta produeterna af chlorgasens 
inverkan på metallisk wolfram, wolframoxid och sulfid be- 
skrefvos första gången af Wöhler 1824 (Vet. Ak.s Handl. 
1824 s. 99.). Han erhöll nämligen: 1) af wolframoxid ett 
gulhvitt, fjelligt sublimat, som med vatten sönderföll i HC1 
och WO 3 och derför antogs vara »chlorbunden wolfram i 
maximum« = WC1 3 ; 2) af metallisk wolfram, en zinnober- 
röd massa, som med vatten gaf violettbrun oxid och på grund 
deraf ansågs ega en oxiden motsvarande sammansättning 
(WC1 2 , »chlorbunden wolfram i minimum«), samt 3) såsom 
biproduet vid chloridens beredning eller bäst af svafvel- 
wolfram, ett i vackra, röda nålar sublimerande ämne, hvars 
sammansättning lemnades fullkomligt oafgjord, enär sönder- 
delningen med vatten, i HCi och WO 8 , ej gaf någon säker 
ledning för dess bestämmande. 
De af Wöhler framställda chloriderna blefvo 1835 
af Malaguti närmare undersökta och deras sammansättning 
äfven analytiskt bestämd (Erdm. J. f. pr. Ch. VIII, s. 179). 
Den af svafvelw'olfram erhållna röda föreningen befanns vara 
