768 
Charakteren af det lagede Field afhænger 
1) af den mineralogiske Natur, 
2) af Lagenes Stilling. 
Den mineralogiske Beskaffenhed eller Biergartens Natur 
giver, som bekiendt, Sit til Landskabets Linier. Der er en 
iønefaldende Forskiel mellem tyndtlagef vexlende og tyktlaget 
monoton Biergart. Lige saa bekiendt er Vegetationens pludse¬ 
lige Livlighed paa Kalkterrain, de ofte blødere Linier af 
Skiferterrain med bedækkede smulrende Dalsider, den store 
Goldbed paa Qvarts o. s. v. 
Hvo der er noget kiendt i Dalene i det centrale Norge, 
vil have bemærket Ligheden mellem Froen og Svadsum i 
Gudbrandsdal, østre Slidre i Valders, ja selv Tønset og Tol- 
gen i Østerdalen — Altsammen dybt indskaarne Dalfører i 
bløde Skifere og Gaarde, høit liggende paa de meget bedæk¬ 
kede Sider. Det er det samme Terrain, som i Sæterregio¬ 
nerne giver de bedste Græsvolde. Paa den anden Side 
ligne Rundans, Gaustas, Norefields, Sølens golde Colosser 
hverandre i Smaat og i Stort, og det samme haarde Qvarts- 
field giver paa Fieldmarkerne i Østerdalen, i Gudbrandsdalen, 
som i Thelemarken, en monoton og gold Klippegrund. 
Men stærkest angives dog det lagede Fieldlandskab ved 
selve Lagenes Stilling. I denne Henseende er der 3 Hoved¬ 
typer af Fieldlandskab: 
1. Steilt staaende Lag give Plateauet med bølget Overflade. 
Indsnittene ere ofte verticale. Formerne kunne høre 
til de vildeste og til de allermindst imponerende. 
2. Skraat liggende Lag med bestemt Vinkel give Ryg- 
Systemet, Fieldrækken. En iøinefaldende regelret Field- 
bygning med to Slags Dalsider, en skraat heldende, en 
steilt afskaaren. 
