777 
og blandede Skifere samt Dolomit som Æqvivalent for Kalk¬ 
sandstenens Etage. 
Naar vi fastholde den Betragtning, at hele Terrainet om¬ 
kring de i en Bue udbredte siluriske Etager ved Christiania- 
fiord laa tørt og saaledes beskyttet for videre Paaleiring i 
den yngste siluriske Tid, faae vi fra den midiere siluriske 
Tid en stærkt udbredt Formation med Kalk, Kalktalk og 
Qvartskorn. Allerede paa Ringeriget ved Tyrifiord, midt i 
den endnu fossilrige Egn, fortrænges Kalken i den Grad af 
Sandkornene, at man har en grov Sandsteen for sig. I Høi- 
fieldene er den sydlige Charakteer ganske forsvunden, man 
seer blandede stribede Skifere og Qvarts. Ved Siden deraf 
forsvinde Organisationerne. I den sydligere Deel ere Fossilier 
endnu hyppige i Kalksandstenens Etage, især i enkelte Mel¬ 
lemlag af renere Kalk eller Leerskifer. 1 den nordlige Deel, 
som vi maae ansee for aabent Havs Bund fra samme Tid, ere 
hidtil ingen Fossilier fundne. De faa Levninger, som her 
maaskee vare forhaanden, kunde vi vel antage for udslettede 
ved de metamorphoserende Processer, som have givet hele 
dette Terrain en halvchrystallinsk Udvikling. I Lighed hermed 
see vi Fossilierne forsvinde i de siluriske Kalklag, der træffe 
den post-siluriske Granit, f. Ex. i Øerne ved Holmestrand, 
hvor kun en enkelt Kiædekoral eller en enkelt Pentamerus 
endnu kan erkiendes i Marmor. 
Efter de første Afleiringer paa vaad Vei fra de azoiske 
Udbrud saae vi, at Udbruddet af Granit med Gneis-Granit 
kom. Efter det begyndte første vrimlende Livs Periode, midt 
i den siluriske Tid og senere gientaget, maaskee endog langt 
efter den devoniske Tid, see vi atter store eruptive Masser 
af høist forskielligt Slags oppressede fra Dybet, snart kun i 
snorlige Gange, snart som isolerede Kupper, snart i hele 
milevide Strækninger, hvor de nedgaae til det største blottede 
