786 
meget rigt paa udmærket godt Vand. Men Leiringsforholdene 
maatte afgiøre dette Spørgsmaal. 
Den Mening, at det siællandske Grønsand henhørte 
til det nyere Kridt, blev dernæst indtil en vis Grad under¬ 
støttet af den Kiendsgierning, at Forsteningerne af de 
skaanske Grønsandlag, som allerede for længe siden ere be¬ 
skrevne af Prof. Nilsson i Lund, kun for en meget ringe 
Deel ere overensstemmende med de ældre Grønsandsfor¬ 
steninger og for største Delen ere nye, eiendommelige Arter. 
Imidlertid var denne Aldersbestemmelse af vor Grønsands¬ 
formation bygget paa en Række Slutninger, der vilde tabe 
deres Betydning, hvis der skulde vise sig en Feiltagelse i et 
eller andet af de dertil hørende Iagttagelser, og det var 
derfor høist ønskeligt at opdage en umiddelbar Paaleiring 
af Grønsandet paa Skrivekridtet. 
At en saadan Paaleiring maatte forekomme, blev i høi 
Grad sandsynligt ved en Betragtning af Faxøkalkens Leirings- 
forhold i Stevns Klint, i hvilken vi finde nogle af det siæl¬ 
landske Grønsands meest eiendommelige Forsteninger, og 
hvor de mange smaae grønne Partikler ligefrem danne en 
Overgang til Grønsandet. Jeg ventede derfor, at en saadan 
umiddelbar Paaleiring ved et eller andet Tilfælde skulde 
komme tilsyne, da det ikke let var muligt at søge den paa 
et bestemt Sted i vor, af mægtige Lag af senere Dannelser 
bedækkede Kridtformation. Dette Tilfælde indtraadte ogsaa 
meget snart. De tre overordentligt tørre Sommere af 1857, 
58 og 59 medførte en stor Vandmangel paa betydelige 
Strækninger af Landet og foranledigede næsten overalt en 
mere eller mindre stor Fordybning af de allerede anlagte, 
eller Gravning af nye, dybe Brønde. En saadan blev ogsaa 
gravet i en Gaard, henhørende til Byen Thune, ikke ret 
langt fra Roeskilde, og Hr. Brøndgraver Olsen i Kiøge, som 
