793 
Paavirkning af eruptive Masser har antaget, videre af en 
graa Gneis, der aldrig har rød Orthoklas, Talkskifer og tiere 
mindre vigtige Skiferarter, saasom Kalkglimmerskifer og en 
epidolførende Skifer, antog man den før, forsaavidtden var kiendt, 
for at være yngere end den Granit og Gneisgranit, der om¬ 
giver den. Men dette er ikke saa. Den er ældre end disse 
og bliver saaledes det ældste Led, vi hos os formaae at 
iagttage i Jordskorpen. — Granitgneisen og Graniten har 
giennembrudt den og under dette Giennembrud ladet Lagene 
blive staaende i en svagt (25—35°) heldende Stilling omkring 
sine Grændser. Sagen er klar, naar man seer den Masse 
større og mindre Brudstykker af Skiferne, der indesluttes af 
Granit og Gneisgranit. 
Paa et Sted, hvor Lagene ligge blottede i en lang 
Strækning med et eensformigt Fald, har jeg forsøgt at be¬ 
stemme Mægtigheden og fundet den mindst een norsk Miil. 
I det mindste saa dybt var saaledes det første Hav, hvori 
disse azoiske Skifere bleve afsatte i Form af Sand og Leer 
og forskiellige Blandinger af begge. Om det Underlag, hvor- 
paa Afleiringen foregik, vide vi Intet, og det vil vel heller 
ikke nogensinde kunne blive Gienstand for Undersøgelse. 
Det var de Skifere, hvis Lagdeling bedst er bevaret og 
hvis Chrystallinitet er mindst, hvorom man antog, at de kunde 
være yngre end en Urformation, som da skulde bestaae af de 
meest chrystalliniske og meest forandrede Hornblendeskifere og 
andre meget chrystalliniske Biergarter: Gneis, Gneisgranit, 
Gabbro m. m. Som man al Kortet vil see, lader det sig 
nu meget godt giøre at udsondre og betegne de store Di- 
stricter af Gneisgranit og Granit og en stor Deel af deri 
indesluttede Partier af stærkt forandrede Skifere. Af Gabbro- 
partier er der bestemt et stort Antal, nemlig 2 store Di- 
stricter ved Kongsberg, eet større i Torrisdal og en Mængde 
