799 
er den herskende Biergart, og der ikke kan være Tale om 
ubestemte »granitiske Udsondringer«, men kun om bestemte 
Gange, faldt det af sig selv, at vi tilsidst nøiere i al Ro 
studerede Gang-Forholde og Mineralforekomster, og vi kom 
derunder ogsaa til Findestedet ved Lofthus, der først er be- 
kiendt af Apatitens Forekomst, senere af de dubiøse Palæo- 
Albit-Chrystaller. 
Apatitens Findested ved Lofthus er en liden opragende 
Kuppe paa Heldningen mod Elven lige Vest for Gaarden 
Lofthus og Sydvest for Snarum Kirke. I Kuppens Øverste 
har man en god Gabbro-Tvpus anstaaende, saaledes som 
denne Biergart findes i større og mindre Giennembrud mellem 
Kongsberg- og Modum -Egnens Skifere. Gabbroen er om¬ 
givet af ægte Hornblendeskifere, som paa Grændsen mod 
Gabbroen ere stærkt modificerede, dog saaledes, at man 
intetsteds er i Tvivl om man har den forandrede Skifer eller 
Gabbro for sig. De samme mægtige lyse Granitgange, som 
hele Dalen nedigiennem ere saa hyppige, og som man paa 
fit lidet udviklet Stadium af geologisk Overblik behagede sig 
at kalde granitiske Udsondringer, giennemsætte her baade 
seigere og svævende llornblendeskiferen. De ere ofte sær¬ 
deles storkornige, og man adskiller let en hvid Feldspath, en 
mørk Glimmer og Qvarts. 
Ved Klippens sydlige Ende — det af alle tidligere Iagt¬ 
tagere besøgte Sted — sees en saadan svævende Granitgang 
igien afbrudt ved en giennemsættende gangformet Masse af 
straalig grøn Ilornblende og et stierneformet aggregeret graat 
Talk-Mineral. Aspargesgrøn drøi Apatit og Rutil sidde ind- 
voxede i denne sidste Masse. Det er en almindelig 
Apatit-Forekomst, som man dog neppe ret forstaaer uden 
at have studeret Apatitens Forekomst ved Kragerø, hvor 
talrige Skiærpninger og et nøie Studium nu have klargiort 
