819 
Og 1 i din Skiærgaard staaer en Vagt 
Af Snække tæt ved Snække lagt: 
— Det er de Oers rige Pragt, 
Som svorume let paa Dybet. 
Du høie Nord, mit Fædreland, 
De Daners og Norroners Land, 
De Svears Land tillige! 
Hold fast paa Herren og lians Ord, 
Og mens paa Marken Mænd der groer. 
Skal Æren aldrig fra din Jord, 
Saa lidt som Seiren, vige! 
Lad Ulv og Orm kun holde Tliing: 
Lad Ørne flokke sig i Ring! 
— Jeg vover trøst din Tillie ; 
Thi vel er Ørnens Næb heel hvast, 
Men Snækkens Stævn er ei af Bast, 
Og Klippens Grund er ham for fast: 
Han fremmer ei sin Yillie! 
Han bider kun sit Næb itu, — 
Mit gamle Nord ! men freidig du 
Skal lofte uskadt Bringe: 
Fra Nordkyst ned til Eideraa 
J_,ysøiet Mo skal Harpen slaae, 
Mens støtte Drenge — røde, blaae — 
Skal Seirens Fane svinge. 
Mit Fædreland, du høie Nord, 
Hvor Herrens Folk med Herrens Ord 
Boer frit og trygt tilhuse, — 
Mit Fædreland, Norrøners Land 
Og Svearnes og Daners Land! 
Med dig er Gud, skiondt om din Strand 
De vrede Bølger bruse. 
talte til Ære for Nordens Broderfolk. Til denne Sang af 
Barfod havde Prof. Ilartmann skrevet en ny og smuk 
52* 
