825 
Att der med våra fränder 
Uppsöka andens spår, 
Som morgonsolen tander 
Och genom veriden g’år. 
En ande bor i tingen, 
Det känner forskarn väl. 
Hans anlet skådar ingen, 
Yi söka det likväl. 
På jorden forskarn söker 
I rymden likaså, 
Och hur hans väg sig kröker 
Framåt den går ändå. 
Nu är det slut, vårt möte. 
Hvad blef vår vinst derpå? 
Uti en framtids sköte 
Skall svaret engång stå. 
Dock ett vi ej må glömma 
Af allt vi hört och sett. 
Det fyndet må vi gömma: 
Att nordens folk är ett. 
Hvad som än tingens väsen 
Står ingen magt emot. — 
Fast folken ej som gräsen 
Uppväxa rot vid rot. 
Ej fjällarne och sundet 
Förslå till skiljemur, 
När folket är förbundet 
Igenom sin natur. 
Den enhet, som vi skåda 
Uti naturens lag, 
Må den tillika råda 
I våra företag. 
