828 
Och hvar en mörk gestalt hon såg, 
Ett dunkelt fenomen, 
I nästa ögonblick der låg 
Den klara facklans sken. 
Till ödemarkerna hon drog, 
Till otillgänglig trakt, 
Och tusen rika byten tog-, 
Gaf ej på faran akt. 
Upplysning hennes syfte blott, 
Uppoffring hennes fröjd, 
Att verka för allt sannt och godt 
Var hennes äras höjd. 
Vi äro alla tjenstemän 
I dess departemang, 
Än mer: vi stå der vän vid vän, 
Med samma lön och rang. 
Vår lön utur vårt inre går, 
Vårt hjerta är kassör. 
Och rangen på vår panna står, 
Med kunskap innanför. 
Förenade vi verkat nu, 
Oss samma längtan ledt; 
Ty fast vi gått på vägar sju, 
Var likväl målet ett: 
Uti naturens hemlighet 
En säker blick, en klar, 
Som ej af tviflets dimmor vet. 
Men ljus och visshet har. 
A. G. Virgin. 
»L’empire«, vi læste, »c’est la paix!« 
Dog vared det ei længe, 
For vi paa Fredens Palmetræ 
Bloddraaberne saae hænge; 
