830 
sluttede denne minderige Festdag og endte den for Sel¬ 
skabets Medlemmer saa nydelsesrige Uge. — Under Dandsen 
blev endnu følgende Sang afsungen: 
Ihr Herren! Jeg vædder, I veed maaskee 
Ei selv, hvad det er vi i Aften giøre? 
Og De, mine Damer! vil sagtens lee 
Eller ogsaa faae Ondt, naar de faae det at høre! 
Nu, det faner være! 
Saa viid da, Kiære! 
Vi Mathematik og Physik studere 
Og Andet meer. 
Mon ei til vor Glædes Sum, hver og een, 
Vi give vort Bidrag som gode Addender? 
Og Ingen — det haaber jeg — giør os den Meen, 
At handle imod den som Subtrahender? 
Nei, meer og mere 
Vi maae probere 
Vor Lystighed, Venner! at potensere 
Saa godt, vi kan! 
Physikken — med den har vi og vor Nod? 
Studere vi ikke Bevægelseslære 
Og Loven for Legemers Sammenstød? 
Ja Enkelte praktisk Faldet studere. 
Kun Et ei duer: 
Hvad Somme bruger, 
Imellem at sætte sit Ord paa Skruer, 
Gaaer her ei an! 
Og Damerne de er’ Magneter forvist, 
I alt Fald besidde de Tiltrækningsevne; 
Og foler Du ei en elektrisk Gnist 
I Dandsen med Hende, jeg ikke tør nævne ? 
Og maae vi Arme 
Tilgavns ei Varme 
Studere, saa Herren sig maa forbarme, 
I Aften her? 
