831 
Og naar vi os drukne i Qvindens Blik 
Yi Stakler! for aldrig at frelses mere, 
Da spørger jeg Eder, om ei Optik 
Saa dybt, som Ingen tilforn, yi studere? 
Og naar vi maaler 
De Øines S tr aal er, 
Som knap sely den Kiækkestes Oie taaler, 
Er det Optik! 
Til Astronomien at sætte i Gang 
Maae Observationer — dem giør’ yi jo gierne! 
Sæt Glasset for Øiet: af første Rang 
Har ogsaa vor Himmel saa mangen en Stierne! 
Og Modre, Tanter 
Som troe Drabanter 
G aae rundt om de Skionne paa alle Kanter, 
Som det sig bor! 
See derfor jeg’ paastaaer og troer, at man 
Fornuftigviis Intet imod det kan sige? 
At aldrig man bedre forene kan 
Det Nyttige med det Behag’elige, 
End yi i Aften, 
Som nu har liavt en 
Fornoielse og suget Viisdom af den 
I Masseviis ! 
Nu vel da, saa skiænker til bredfuldt Maal — 
Saadan det jo bor sig, at Yisen ender — 
Thi nu skal det være en rigtig Skaal: 
Vor egen — drik ud! mine Damer og Venner! 
Lad hele Klatten 
Kun ta’e sig af den — 
Jeg haaber, de heller end gierne vil ha’e den: 
Vort Selskabs Skaal! 
