872 
men om ifrån summan förlossningar fråndrages de båda 
rubrikerna: Framfallen nafvelsträng och Sistkom- 
mande fosterhufvud, har antalet dödfödde efter tång¬ 
operationerna varit uti förhållandet af . . . . 26 af 100. 
Den omständighet för hvilken tången oftast uppgifvits 
hafva behöfts begagnas, har varit bäckenträngsel. För min 
del tviflar jag dock mycket på att någon särdeles ovanlig 
bäckenträngsel i de flesta fallen ägt rum, utan kan man 
endast säga, att det i de flesta fallen varit förlossningens 
långsamma gång hos förstföderskor, särdeles hos äldre så¬ 
dana, som påkallat tångens bruk. IJtaf 200 fall, hvarvid 
bäckenträngsel är ensamt eller i förening med andra om¬ 
ständigheter uppgifven, hafva 80 qvinnor af 100 varit först¬ 
föderskor och hade en bäckenträngsel verkligen varit för 
handen, så borde väl ett vida större antal varit omföderskor, 
alldenstund bäckenträngsel qvarstår under hvarje följande 
hafvandeskap. 
Det är mer än sannolikt att ett vida större antal för¬ 
lossningsoperationer blifvit af barnmorskor utförda, än det 
som denna redogörelse, enligt de till Sundhets-Collegium 
afgifne rapporterne, omfattar. Flere omständigheter antyda, 
att många operationer äro utförda af barnmorskor, utan att 
vederbörlig rapport derom af dem afgifvits. Det är synner¬ 
ligast för erhållande af upplysningar öfver detta förhållande, 
som jag vid min redogörelse gjort en uppställning af de 
utförda operationerna efter län, läkaredistrikt, socknar och 
årtal, afseende att genom offentliggörandet och spridandet af 
denna redogörelse till de socknar eller åtminstone till de 
läkaredistrikt, der barnmorskor — utöfvande den instrumen¬ 
tala förlossningskonsten — äro bosatta, man skulle kunna 
erhålla kontroll dels öfver riktigheten af de rapporterade 
