876 
alltså med förlo§snings-anstalten är förenad en Gynæcolo- 
gisk afdelning. 
Hvad beträffar vården af barn, såväl deras hälso- som 
sjukvård, så är detta ett af de vigtigaste ämnen så för 
statsmannen som för läkaren. Inom vårt land är det, och 
måste det för en lång framtid blifva förhållandet, att vården 
af det sjuka barnet på landsbygden och synnerligast hos 
den talrikaste delen af dess befolkning, hos allmogen, en¬ 
dast undantagsvis blifver föremål för läkarens verksamhet. 
Den af vår regering nedsatta comitté för afgifvande af för¬ 
slag till lag angående sundhetsförhållandernes ordnande i 
riket har, uti dess afgifna underdåniga utlåtande af den 17 
Juni 1859, fästat uppmärksamhet ej blott på det förhållande, 
att dödligheten hos barn är betydligt mindre uti de pro¬ 
vinser, hvarest på landsbygden finnes tillräcklig tillgång på 
barnmorskor, emot uti dem der så ej är förhållandet, utan 
derjemte påpekat barnmorskans nyttiga och välgörande verk¬ 
samhet i fråga om barnavård samt behofvet af en utvidgad, 
underlättad undervisning för barnmorskorna. På grund häraf 
framställer jag frågan om nyttan och nödvändigheten af att 
vid läro-anstalterna tillfälle beredes till klinisk undervisning 
uti den enklare behandlingen af äfven de äldre barnens 
sjukdomar. På förlossningshusen förekomma till observation 
endast de nyfödda barnen och deras sjukdomar, och under 
det att vår lärobok upptager en mängd sjukdomar hos äldre 
barn och deras behandling, finnes intet tillfälle för lärlin- 
garne att uti naturen observera ett enda dylikt fall. 
Dessa frågor stå väl ej uti ett omedelbart sammanhang 
med frågan om undervisningen uti och utöfningen af den 
operativa förlossningskonsten af barnmorskor, men de be¬ 
röra så mycket mer frågan om qvinnans undervisning och 
