883 
från den sjuka modren, har jag vidtagit den åtgärden, att 
barn till moder, som vårdas å separat sjukrum, endast får 
digifvas af qvinnor, som äro convalescenter efter förlossnin¬ 
gen och förlösta för 8 ä 10 dagar sedan, alldenstund erfa¬ 
renheten visat, att mera sällan någon qvinna insjuknar i 
puerperalfeber, om hon under första veckan efter förloss¬ 
ningen varit fullkomligt frisk. Deremot gifver erfaren¬ 
heten från sjukhusets begge andra afdelningar vid handen, att 
qvinnor ofta derstädes intagits sjuka af puerperalfeber, de 
der vårdats på barnbördsbuset, samtidigt med att svårare 
fall af puerperalfeber derstädes inträffat, och hos hvilka 
qvinnor under vistandet på barnbördsafdelningen endast 
förekommit så lindriga symptomer af underlifslidande, 
att de ej kunnat rubriceras under benämningen: »puerperal- 
febersjuka.» 
Då förlossningsanstalten är under samma tak som den 
öfriga sjukvårdsinrättningen, hvilken upptager till vård alla 
fattiga inom samhället, de der äro i bebof af allmän sjuk¬ 
vård och således äfven dem, som under barnsängstiden 
vårdats på min afdelning, har jag haft tillfälle noga obser¬ 
vera det menliga inflytandet på barnaföderskor af epidemisk 
sjuklighet inom förlossningsanstalten, utöfver livad erfaren¬ 
heten hämtad endast derifrån skulle gifva vid handen. 
Ägde man samma tillfälle, att vid de större förlossnings- 
anstalterna följa individerna efter deras utskrifning, skenbart 
friska, skulle man, derom är jag öfvertygad, finna, hurusom 
det menliga inflytandet på barnaföderskorna och såsom en 
följd deraf dödligheten bland dem är vida större, än livad 
den i allmänhet uppgifves till, och man skulle sannolikt 
vidtaga ännu kraftigare åtgärder än hittills, i och för skyd¬ 
dandet af de qvinnor, som äro i behof att anlita dylika 
inrättningar. 
56* 
