890 
djupa fåror och stora fåller, hvari hela huden befann sig. 
Å halsen befunnos tvenrie i det närmaste tomma säckar. 
Fostret framföddes med lif, men dog några minuter efteråt. 
Vid liköppningen iakttogs större delen af de företeelser, som 
förekomma vid undersökning af foster, hvilka blifvit döda 
och i upplösningstillstånd framfödda. 
H:r R. förevisade ett bäcken af en Samojedqvinna ifrån 
trakten af floden Mezene nära intill Siberiska gränsen, ett 
bäcken af en qvinna ifrån Torneå Lappmark och ett af en 
Eskimåqvinna. Genom öfverensstämmelsen emellan de 2 
förstnämnda bäckeners form och viddförhållanden, emellan 
bakre bäckenväggens raka beskaffenhet och stjertbenets rikt¬ 
ning rätt inåt undre bäckenöppningen, ansåg H:r R. ytter¬ 
ligare bestyrkt hvad hans framlidne broder genom jemförelse 
emellan dessa folkslags cranier yttrat vid Naturforskaremötet 
i Christiania år 1856, rörande deras stamförvandtskap. Jem- 
förelsen emellan de båda förenämnda bäckener med Eskimå¬ 
bäckenet, bestyrkte hvad framlidne professor A. Retzius vid 
Naturforskaremötet i Stockholm år 1842 yttrade om Mor¬ 
to n’s misstag, då han förmodat stamförvandtskap emellan 
dessa 3:ne folk. 
Vid samma tillfälle påpekade H:r R. en af anatomerne 
förbisedd mer eller mindre djup fåra, som på alla qvinliga 
bäcken går på hvardera sidan emellan spina superior po- 
sterior ischii och synchondrosis sacro-iliaca och hvars ända¬ 
mål är svårt att uppgifva. Denna fåra är på Eskimå-bäckenet 
af ett särdeles betydeligt djup. 
