894 
Till invärtes bruk kan äfven användas infusion eller 
(dock mindre fordelagtigt) decoct på Sangvinariaroten i och 
för samma ändamål som infusion på Ipecacuanha; likaledes 
tinctura eller vinum Sangvinariae, men dessa preparater 
uppgifvas vara mera irriterande för slimhinnorne. I United 
States Dispensatory, 1859, finnes upptagen Syrupus Sangui- 
nariae att användas såsom emeticum och expectorans för barn. 
Till utvärtes bruk berömmes Pulvis Sangvinariæ Oj) 
med Camphora (grviij) och Caryophylli (grxxxij) till nyspulver 
mot Coryza. 
Acetum Sangvinariæ (erhållen genom rotens behandling 
med ättika) användes mot angina i Scarlatina. Ungventum 
Sangvinariæ (Rad. Sangvin. pulv. 5j Axungiæ gj) bar visat 
sig välgörande på orena sår. 
Då de verksamma beståndsdelarne i Sangvinariaroten 
äro företrädesvis Sangvinarinet och Chelidonsyran, hvilka 
båda finnas äfven i Radix Chelidonii, af Chelidoninm majus 
L., så torde denna rot förtjena att försökas ånyo, då hon 
måhända åter kan komma till heders och befinnas värdig ett 
rum i vår materia medica likaväl som hos Araberna, der 
hon, under namn af Mei-meran, än i dag användes, mest 
utvärtes på orena sår. 
